Statistik förfalskas fräckt för att bevisa den påstådda utrotningen av mässling genom
vaccination i Skandinavien och Latinamerika.
Men frågan kvarstår hur sjukdomsstatistik kunde manipuleras på ett sådant sätt att polio verkade ha
utrotats kort efter införandet av vaccinationskampanjer?
Vilka knep används för att göra reklam för influensavaccination med ett helt uppblåst
antal påstådda dödsfall till följd av influensa?
Massmedia, hälsomyndigheter och andra officiella organ har i årtionden hävdat att tyskarna äventyrar det globala
målet att utrota mässling genom sin vaccinationsskepsis.
Om man vill öka människors förtroende för vaccinationer, varför inte presentera sanna, tydliga och icke manipulerade siffror?
Gång på gång blir vi indoktrinerade med tron:
"Vaccinationer är en av de viktigaste och mest effektiva förebyggande åtgärder som finns inom medicinen.
Om höga vaccinationstal uppnås är det möjligt att eliminera enskilda patogener regionalt
och så småningom utrota dem över hela världen."
Men är det sant? Eller är tron på vaccinationer bara en myt?
Paul-Ehrlich-institutet varnar på sin webbplats:
"(Om vacciner) cirkulerar en mängd myter, halvsanningar och riktad desinformation (...)."
Kla.TV avslöjar några hårresande myter och avsiktlig desinformation om vaccinationer i detta program.
Dessa myter och denna desinformation sprids dock oftast av samma organisationer som påstår sig bekämpa desinformation och myter.
Myt 1: Framgångsrik utrotning av mässling genom vaccinationsprogram?
I programmet "99% minskning av dödsfall i mässling FÖRE vaccinationsstart - dödsstatistik avslöjar läkemedelsindustrins
propagandatrick" visade Kla.TV redan att det inte var vaccinationer, utan den förbättrade levnadsstandarden och den
därmed sammanhängande bättre näringssituationen, förbättrad hygien etc. som ledde till minskningen av sjukdomar som mässling.
Som en följd av detta sjönk dödligheten för många tidigare fruktade sjukdomar till praktiskt
taget noll redan innan vaccinationer infördes.
Även de mest övertygade vaccinationsförespråkarna måste erkänna detta.
De betonar dock att det inte är dödsfallen utan sjukdomsfallen före och efter införandet av vaccinationer som måste beaktas
för att man ska kunna bedöma hur effektiva vaccinationerna är.
Heltäckande vaccinationer har lett till en drastisk minskning av antalet mässlingsfall eller till och med
till att mässling helt har utrotats i många länder.
Men är det verkligen så? På ytan verkar de siffror och den statistik som presenteras
verkligen tala för att vaccinationer är en framgång.
RKI säger till exempel: "Enligt WHO minskade det uppskattade antalet mässlingsfall som överförs över hela världen med
71% mellan 2000 och 2024, från cirka 38 miljoner till cirka 11 miljoner fall, tack vare mässlingsvaccinationen."
Wikipedia hävdar: "Vaccinationer har kraftigt minskat antalet fall av (mässling) tidigare, med över 95 % mellan 1980 och 2013."
Den syd- och nordamerikanska kontinenten är praktiskt taget fri från mässling - anledningen till
detta är förmodligen konsekventa vaccinationsprogram.
Finland lyfts också upprepade gånger fram i positiv bemärkelse.
Süddeutsche Zeitung skriver: "När det gäller vaccinering ser experter på Finland med beundran.
Det skandinaviska landet var först i världen (...) med att eliminera mässling (...).
År 1996 var Finland mässlingsfritt (...)."
Men det är inte för inte som ordspråket lyder:
"Lita inte på någon statistik som du inte själv har förfalskat."
Det är möjligt att antalet mässlingsfall har minskat drastiskt inte på grund av de landsomfattande
vaccinationsprogrammen, utan av helt andra skäl.
Kla.TV har därför tagit en närmare titt på siffrorna och statistiken för dig.
FAKTORER SOM PÅVERKAR STATISTIKEN
1. Läkarnas rapporteringsbeteende
Om en läkare ställs inför en patient som har vaccinerats mot mässling kan han eller hon vara mycket mer försiktig och noggrann
med att kontrollera om patienten verkligen har mässling - till exempel genom att utföra ytterligare ett laboratorietest.
Hos en ovaccinerad patient med mässlingssymtom kommer läkaren däremot att diagnostisera mässling mycket
snabbare och förmodligen avstå från ett laboratorietest.
Så ju fler av hans patienter som vaccineras, desto mindre ofta kommer läkaren att diagnostisera
"mässling" - och vänta på laboratoriebekräftelse.
Med en hög immuniseringsgrad blir det färre fall av mässling i statistiken.
Detta faktum kan dock bara delvis förklara den påstådda "utrotningen" av mässling i
latinamerikanska länder eller i Finland.
2. manipulering av statistik genom olika registrering av mässlingsfall
Eftersom mässling lätt kan förväxlas med andra sjukdomar med hudutslag, t.ex. röda hund eller scharlakansfeber, kontrolleras
ofta i laboratoriet om det verkligen rör sig om mässling.
Majoriteten av de misstänkta mässlingsfall som undersöks kan vanligtvis inte bekräftas i laboratoriet.
Ofta bekräftas inte ens 10 %, ibland till och med mindre än 3 %, av mässlingsfallen i laboratoriet.
Uppgifter från England visar t.ex. att endast 0,3 % av fallen kunde bekräftas i laboratoriet.
Denna stora diskrepans mellan misstänkta fall och laboratoriebekräftade fall
innebär stora möjligheter till manipulation.
Beroende på om alla (misstänkta) mässlingsfall finns med i statistiken eller om endast antalet laboratorieverifierade
mässlingsfall, som ibland är 10 eller 100 gånger lägre, registreras, förändras antalet mässlingsfall enormt.
I vissa länder registreras endast laboratorieverifierade mässlingsfall, medan alla
misstänkta fall i andra länder ingår i statistiken.
Detta måste beaktas vid jämförelser mellan olika länder.
Statistiken över mässlingsfall kan förfalskas genom att endast registrera laboratorieverifierade mässlingsfall
från en viss tidpunkt, men inte nämna detta separat.
Sedan sjunker antalet mässlingsfall plötsligt från ett år till ett annat till en tiondel,
en hundradel eller till och med en tusendel.
Detta kan sedan säljas som en framgång för vaccinationen.
Något sådant här kan faktiskt observeras.
I många länder skedde en plötslig och abrupt minskning av antalet mässlingsfall mellan
1980 och 2010, ofta från ett år till ett annat.
År 2005 registrerades t.ex. 6 200 fall av mässling i Turkiet. 2006 var det plötsligt bara 34
fall och ytterligare ett år senare bara 3 fall.
Som framgår av det officiella dokumentet "OECD Health Statistics 2022", beslutades det i Turkiet 2005 att
endast laboratoriebekräftade mässlingsfall skulle registreras med omedelbar verkan.
I Finland, som alltid får beröm för att mässling har utrotats där tack vare vaccinationer, skedde en
ökning från 1 032 fall 1989 till endast 3 fall 1990 .
1987 beslutades att endast laboratoriebekräftade fall skulle tas upp i statistiken, och detta har
uppenbarligen genomförts konsekvent från 1990 och framåt.
Sedan dess har endast ensiffriga nummer registrerats i stället för de tidigare tre- till fyrsiffriga numren.
Under 1990-talet fanns det fortfarande fyrsiffriga antal misstänkta fall, men endast de som
bekräftades i laboratoriet ingick i statistiken.
I Storbritannien registrerades 4.844 mässlingsfall i statistiken under 1997, men under 1998 var det plötsligt bara 74 fall.
På Madagaskar minskade antalet mässlingsfall från 35 558 år 2004 till endast 2 fall år 2006 .
I Chile registrerades 2 098 fall 1991 och endast 1 fall året därpå.
I Belgien registrerades 3 869 fall av mässling 1997, men inte ett enda fall året därpå.
Detsamma kan observeras i länder som Kuba , Honduras , Ecuador , Dominikanska republiken , Kanada , Sverige , Norge och USA .
Sådana plötsliga nedgångar i statistiken kan inte förklaras av den bästa vaccinationskampanjen.
Även massvaccinering kan i bästa fall leda till en långsammare, kontinuerlig minskning.
Dessa hopp i uppgifterna kan dock lätt förklaras av att det från en viss tidpunkt endast är laboratoriebekräftade
fall som ingår i statistiken i de berörda länderna.
WHO nämner inte detta. I stället vill man gärna nämna dessa länder som exempel och bevis på att
vaccinationen mot mässling påstås vara framgångsrik.
Denna minskning av antalet fall har dock inget som helst att göra med vaccinationer.
Man drar sig alltså inte för uppenbara förfalskningar för att upprätthålla myten om att vaccinationer har minskat
antalet mässlingsfall. Detta bevisas också av följande grafik.
Den kommer från Power Point-presentationen "Achieving and Sustaining Measles and Rubella Elimination" från 2011 av
Pan American Health Organization (PAHO), en slags underorganisation till WHO för de latinamerikanska länderna .
Detta är en rapport om programmet för eliminering av mässling i de latinamerikanska länderna.
Grafiken är avsedd att illustrera de enorma vaccinationsframgångarna när det gäller att eliminera mässling.
Den fetstilta hänvisningen under grafiken om att detta program för eliminering av mässling påstås ha förhindrat 3,2 miljoner
mässlingsfall och 16.000 dödsfall i mässling och sparat 208 miljoner US-dollar i
behandlingskostnader bör inte heller utelämnas.
I den tidigare versionen av rapporten från 2010 visades samma graf, där Y-axeln även hade beteckningen "Bekräftade fall".
Men det fanns också två små asterisker med upphöjda bokstäver, med anteckningen längst ner till vänster:
"Före 1995, rapporterade fall" - dvs. "fall som rapporterats före 1995".
I klartext: Före 1995 visar diagrammet de rapporterade (misstänkta) fallen av mässling, från
1995 och framåt endast de "bekräftade" fallen.
Naturligtvis är det plötsligt mycket färre fall.
Fotnoten, som hänvisade till den ändrade registreringen från och med 1995, utelämnades helt enkelt i den nyare versionen.
Wolfram Klingele, som avslöjade detta, kallar med rätta denna helt förfalskade grafik för en "fräck förvrängning",
vilket tyvärr inte är ett isolerat fall i detta ämne.
De påstådda framgångarna med mässlingsvaccination som upprepade gånger citeras är därför i sig myter och
desinformation, eftersom de bygger på manipulation av statistik, vilseledande information och fräcka förfalskningar.
WHO, hälsomyndigheter och massmedia tröttnar dock aldrig på att hävda att Tyskland äventyrar det globala målet att utrota
mässling på grund av påstådd vaccinationströtthet, eftersom det finns betydligt fler mässlingsfall i Tyskland jämfört med
industrialiserade länder som Finland eller länder i Latinamerika.
Vad som däremot inte nämns är att till skillnad från i Finland och Latinamerika ingår även fall
utan laboratoriebekräftelse i statistiken i Tyskland.
Myt 2: Det orala vaccinet har utrotat polio
Laboratoriebekräftelse är inte det enda området som kan luras.
En sjukdom kan också försvinna nästan helt från ett år till ett annat genom att man ändrar definitionen av sjukdomen.
Polio är ett utmärkt praktiskt exempel på ett sådant statistiskt bedrägeri:
BMG och RKI uppger: "Ingen i Tyskland har smittats av polio på över 25 år.
Vaccination, som infördes i början av 1960-talet, spelade en viktig roll för att minska polio. (...)
1962 introducerades det levande poliomyelitvaccinet på bred front, vilket administrerades
som ett oralt vaccin med hjälp av en sockerbit.
"Vaccination är ljuvligt, polio är grymt", var mottot.
Sedan dess har polio varit på tillbakagång i landet."
"Medan nästan 4 700 barn insjuknade i polio i Förbundsrepubliken Tyskland 1961, var det 1965 färre än 50 barn.
Sedan 1990 har inga fler sjukdomar orsakade av vilda poliovirus förekommit i Tyskland."
Om man tittar närmare framträder följande bild:
Före införandet av poliovaccinationer registrerades fall där förlamningssymtom endast uppträdde under en enda dag som polio.
Efter att vaccinationen infördes ändrades diagnoskriterierna så att från och med nu räknades endast de fall som
hade förlamningssymtom under en period av 60 dagar som polio.
Samtidigt registrerades de lindrigare fallen, som tidigare registrerades som polio och som tidigare utgjorde
majoriteten av poliofallen, nu under olika andra sjukdomar, till exempel "akut slapp förlamning (AFP)".
Polio har alltså inte utrotats, bara olika namn för polio har uppfunnits så att det nästan inte
finns några "riktiga" poliofall i statistiken.
Enbart dessa förändringar i sjukdomsdefinitionerna ledde till en kraftig minskning av antalet poliofall på papper
praktiskt taget över en natt - detta hade naturligtvis absolut ingenting att göra med immunisering.
Det har dock bevisats att den orala vaccinationen i sig vid upprepade tillfällen har
orsakat fall av polio, inklusive dödsfall.
Dessutom fick miljontals människor världen över poliovacciner som var kontaminerade med det cancerframkallande SV40-apviruset.
Polio är inte ett isolerat fall. Det finns också andra sjukdomar som plötsligt fick ett
annat namn och därmed försvann ur statistiken.
Ett ganska färskt exempel är influensan.
Nästan inga fler fall av influensa registrerades under 2020-2022.
På den tiden testades alla med förkylningssymtom för coronavirus.
Om testet var positivt avbröts sökandet efter influensavirus och fallet registrerades som "coronaviruspositivt".
Det gjordes ingen ytterligare åtskillnad mellan om patienten var "med" eller "från" coronaviruset eller hade avlidit.
Nästan alla fall av influensa registrerades därför helt enkelt som Covid-fall och försvann därmed från statistiken för influensa.
Myt 3: Tusentals människor dör av influensa varje år
När coronahysterin planade ut igen kom både influensan - och reklamen för influensavaccin - tillbaka.
Innan influensan praktiskt taget försvann ur statistiken under "coronaåren" angav massmedia upprepade
gånger femsiffriga antal influensadödsfall per år.
Till exempel skrev tidningen "Stern" för tio år sedan:
"Omkring 5 000 till 10 000 människor dör av sjukdomen varje år.
Under vintern 2014/2015 räknade Robert Koch-institutet till och med till 21 300 influensadödsfall i Tyskland. (...)
Det faktum att så många människor dör av influensa borde inte vara fallet.
Eftersom det finns en vaccination mot influensavirus."
Robert Koch Institute (RKI) anger jämförelsevis höga siffror.
Dessa siffror används ofta för att skapa rädsla i syfte att marknadsföra influensavaccination som en lösning.
Däremot listar Federal Statistical Office endast 79 influensadödsfall 2014 och 700 2015, dvs. inte
5-siffriga siffror, utan endast 2- till 3-siffriga siffror.
Om man lägger ihop dessa två siffror får man 779 influensadödsfall för vintern 2014/15, men inte 21 300.
Mellan 1998 och 2016 registrerade det federala statistikkontoret endast några hundra dödsfall i influensa
per år, i vissa fall endast 70 till 80 dödsfall per år.
Hur kan skillnaden mellan de påstådda 10 000-20 000 dödsfallen i influensa per år och det faktiska
antalet registrerade dödsfall i influensa förklaras?
Varför är RKI:s siffror, som citeras i massmedia, så mycket högre än siffrorna från det federala statistikkontoret?
Wolfram Klingele, specialist på ämnet "Infektionssjukdomar och vaccination", misstänker att detta beror på definitionen av
sjukdomen "influensa" och dess kategorisering - och på blandningen av kategorierna "influensa"
och "lunginflammation" , dvs. lunginflammation.
Fram till 1997 fanns kategorin "Influensadödsfall med lunginflammation" vid sidan av kategorin
"Influensadödsfall" i den federala hälsorapporteringen. Wolfram Klingele fick reda på det:
"Från och med 1998 ändrades dock ett litet ord i tysthet och hemlighet, och man kan redan producera fina rubriker om hur många
tusen dödsfall det förmodligen finns varje år på grund av influensa, och uppmana människor att vaccinera sig mot
influensavirus om möjligt, för: Sedan 1998 kallas det vanligtvis inte längre "influensa med
lunginflammation", utan "influensa och lunginflammation"!
Genom att ersätta ordet "med" med länken "och" förändras siffrorna i denna kategori enormt (...)"
"Så det höga antalet dödsfall i lunginflammation tillskrivs nu indirekt influensadödsfall genom ordet "och"!
De 60 dödsfallen i "influensa med lunginflammation" (...) 1997 blev 17.501 dödsfall i
"influensa och lunginflammation" (...) 1998!
Detta kan i vardagligt tal kallas för "fingerfärdighet".
På samma sätt skulle man kunna kategorisera i enlighet med detta, till exempel: "Influensa och dödsfall i trafiken ..."
Detta "trick" användes inte bara i Tyskland, utan även i USA från 2001 och framåt.
I artikeln: "Är amerikanska influensadödstal mer PR än vetenskap?" i British Medical Journal visar Peter Doshi hur
alltför höga siffror för dödlighet i influensa genereras i USA genom att sammanfatta dödsfall i influensa och lunginflammation.
För att få ett mycket högre antal influensafall blandades kategorierna influensa och lunginflammation
i dödlighetsstatistiken i både Tyskland och USA.
Med denna förfalskade siffra på påstått 15 till 20 000 influensadödsfall per år vilseleds människor och hålls i skräck
för att öka viljan att vaccinera sig mot säsongsinfluensa.
Eftersom influensavaccinationen måste upprepas varje år är detta en lukrativ affärsmöjlighet.
Kära tittare! Ofta är det bara en liten bit av manipulation:
Ordet "och" i stället för "med", en saknad asterisk som borde indikera en ändring i registreringen eller en obemärkt
ändring av diagnostiska kriterier av hälsovårdsmyndigheterna.
Men dessa små detaljer har stor betydelse:
De fortsätter att falskeligen marknadsföra och utmåla vaccinationer som den
viktigaste och mest effektiva förebyggande åtgärden.
Medan t.ex. dödsfallen till följd av influensa extrapoleras på ett konstlat sätt, minimeras å andra sidan antalet vaccinskador.
Om vaccinationer verkligen fungerar så bra som det upprepade gånger hävdas, skulle det inte finnas något behov
av att vrida siffrorna, utan den positiva påverkan skulle då synas i siffrorna utan någon manipulation.
Det skulle inte heller finnas något behov av att skapa rädsla för sjukdom, som till exempel är fallet med
influensa, genom att på konstgjord väg extrapolera siffrorna.
För om korten spelades upp och effekten av vaccinationen verkligen var så bra skulle de flesta människor
vaccinera sig frivilligt - inte av rädsla utan av övertygelse.
Om ni vill öka människors förtroende för vaccinationer, varför inte presentera sanna,
tydliga, icke manipulerade siffror och statistik?
Eller finns det inget bevis på effektivitet för vaccinationer som inte involverar bedrägeri, manipulation eller fingerfärdighet?
Att ett så bedrägligt system kunde överleva i århundraden var bara möjligt eftersom det hölls vid liv
av kraftfull propaganda och nätverk i bakgrunden.
Du kan läsa mer om detta i forskningen om Robert Koch och Louis Pasteur på Vetopedia.org och i Kla.TV-programmet om WHO.