Rockefeller var finansmanden, Brzezinski var akademikeren.
Det var den ideologi, som især David Rockefeller tog til sig for i bund og grund at fratage
nationalstaterne og også befolkningen verdens ressourcer.
Den Trilaterale Kommission har i det mindste i offentligheden været temmelig inaktiv i 45 år, men nu
melder de sig igen for så at sige at høste frugterne.
De har indført et valutasystem, og de har etableret deres videnskabelige diktatur ved hjælp af kunstig
intelligens og hele den moderne overvågningsinfrastruktur, der er blevet installeret over hele verden.
De er altså klar til at gå til angreb; især med alle disse datacentre, der opføres overalt i vores land.
Det handler her om at kontrollere hele verden.
I dag har jeg besøg af den anerkendte forfatter, der i årtier har oplyst offentligheden om Den
Trilaterale Kommission og den kommende teknokrati.
Han har allerede været gæst hos Kla.tv et par gange, og jeg er rigtig glad for, at De er her hos os igen, Patrick Wood.
Tak, fordi jeg må være her igen.
Det er længe siden.
Det er rigtigt, og der er sket en masse i mellemtiden, og en af tingene er, at De har udgivet denne bog, »Det
sidste forræderi, en advarselshistorie. Hvordan teknokratiet ødelagde Amerika«. De er medforfatter.
Der er to forfattere, ikke? Dem og Courtenay Turner.
Og De har jo først for nylig udgivet den, jeg tror, det var i begyndelsen af året?
Den udkom den 4. november og har altså kun været på markedet i to eller tre måneder.
Fantastisk.
Ja, det er virkelig en god bog.
Det er dejligt, at det er så kort og præcist.
I bund og grund opsummerer det, hvad der er sket i Trumps første år som præsident, og giver et indblik i de historiske
rødder og ideologier bag de aktuelle udviklinger her i USA.
Derfor er det første spørgsmål, jeg gerne vil stille Dem:
Denne bog handler om Den Trilaterale Kommission og Zbigniew Brzezińskis bog: »Det
teknotroniske tidsalder« samt lignende emner.
Hvem grundlagde egentlig Den Trilaterale Kommission, og hvad var eller er dens hovedmål?
Det var Zbigniew Brzeziński og David Rockefeller.
Rockefeller var finansmanden.
Brzezinski var akademikeren.
Det er så at sige ligesom i »Skønheden og udyret«.
Og Brzezinski skrev denne bog, da han var professor i statskundskab ved Columbia University.
Titlen på hans bog var »Mellem to tidsaldre: Amerikas rolle i den teknotroniske tidsalder«.
Han brugte ordet »technotronisk« i grunden i stedet for »teknokratisk«.
På dette punkt vil jeg altså betragte begge udtryk som synonymer.
Men det var den ideologi, som især David Rockefeller tog til sig for i bund og grund at fratage
nationalstaterne og også befolkningen verdens ressourcer.
Det har været en meget lang kampagne, åbenbart 50 år og mere, men vi ser nu en sammensmeltning, en massiv samling af ressourcer
over hele verden i stærkere hænder, om man vil, ikke længere i hænderne på stater, nationalstater eller enkeltpersoner.
Hmm, det er interessant.
Og når vi taler om denne sammenlægning , så er hele den her situation, vi ser lige nu, med den amerikanske
regering, der er ude efter olien i Venezuela, og truslerne om at overtage Grønland og Canada…
Går det i den retning, som Den Trilaterale Kommission har fastlagt?
Eller hvordan ville De vurdere det?
Ja, bestræbelserne på at oprette det nordamerikanske Technat går faktisk tilbage til år 1932, da
Columbia University tog teknokrati-bevægelsen til sig.
De ønskede i grunden at skabe et nyt økonomisk system, et ressourcebaseret økonomisk system.
Og dengang fastlagde de, hvordan det nordamerikanske Technat skulle se ud.
I virkeligheden havde de et kort; de sagde aldrig, hvordan de ville gøre det.
Men alligevel havde de dette kort, der omfattede Grønland, Canada, USA, Mexico, hele Mellemamerika samt
Colombia og Venezuela i den nordlige del af Sydamerika.
Det er en skør plan, men det var sådan, de sagde det.
Nå, det er altså dette kontinents naturlige geografiske sammensætning.
Den omfattede dog ikke hele Sydamerika.
Alligevel offentliggjorde de dette kort.
Og den blev simpelthen overset i årevis, ja, endda i årtier, indtil for nylig, da Trump satte sig for at overtage Grønland.
Og Panama var også et af de andre rejsemål.
Og nu er Mexico og Canada i fokus.
Dette synes altså at være den moderne opfyldelse af dette tidlige billede.
Ja, og det ser ud til, at det ikke kun er Trump, der er informeret, men også Mark Carney, Canadas premierminister.
Jeg mener, han siger hele tiden: »Hvis du ikke sidder ved bordet, ender du på menukortet«.
Han henviser her til Canada og andre, som han kalder »mellemstore nationer«, der tilsyneladende står på menuen –
det vil sige, at de nok snart vil blive slugt, formoder jeg.
Åh, ja. Ved De hvad, det er interessant.
Den Trilaterale Kommission var, i hvert fald i offentligheden, temmelig inaktiv i 45 år.
Men nu melder de sig igen for så at sige at høste frugterne.
Mark Carney er medlem af Den Trilaterale Kommission, nummer et.
Se nu der.
Keir Starmer i Storbritannien er også medlem af Den Trilaterale Kommission.
Og der er også andre medlemmer rundt om i verden, der så at sige indtager deres plads.
Og så er der selvfølgelig alle disse indædte teknokrater i Washington, DC, som for øvrigt alle er milliardærer.
Folk som Kratsios, Lutnik, handelsministeren, David Sachs og så videre – og selvfølgelig også Elon Musk.
Det er verdens øverste teknokrater.
Og de gør sig gældende sammen med medlemmerne af Den Trilaterale Kommission over hele verden.
Forestil Dem det: Det ser så at sige ud til at være afslutningen på den teknokratiske æra, som Brzezinski talte om i 1970.
Det er interessant.
Og hele den politiske orden ser ud til at være under forandring; jeg mener, den
hidtidige orden ser ud til at være ved at ændre sig.
Er De enig i følgende:
Mange siger, at Trump er nedrivningskuglen for det gamle system, og det gælder ikke kun Trump, men efter min
mening politikere i hele den vestlige verden i øjeblikket.
Ville De sige, at det er korrekt at forestille sig det på den måde?
Det tror jeg da.
Ved De, jeg må sige, at det her ikke handler om politik; det har det aldrig gjort.
Det har altid handlet om økonomien, hvilket ikke er indlysende for de fleste mennesker.
Vi er så at sige politiske væsener.
Vi vil gerne drøfte forskellige emner.
Vi vil analysere, hvad der foregår i Washington eller andre steder.
Og således har det økonomiske system i løbet af de sidste 50 år udviklet sig for øjnene af alle.
Vi ser skøre ting komme fra det politiske system, men alt dette bygger også på økonomien:
For eksempel FN’s »Agenda 21« og »Agenda 2030-programmet«:
Det hele begyndte med de doktriner, der oprindeligt blev udviklet af Den Trilaterale Kommission.
Men ser De, vi har aftaler; global opvarmning, De ved nok, klimaaftaler, der bliver til
politiske emner, og folk klør sig i hovedet.
Hvad tænker de dog på?
Det hele handlede om økonomi lige fra starten.
Og således ser vi, hvordan verden i øjeblikket bevæger sig utroligt hurtigt i retning af dette økonomiske
system. Men det har taget lang tid, før vi er nået hertil.
Da Den Trilaterale Kommission for eksempel i 1976 overtog Carter-regeringen under præsident Jimmy Carter, sagde
de udtrykkeligt, at de ikke var interesserede i politik.
Vi troede, hun var skør, fordi hun sagde det, forstår De, at hun ikke var oprigtig.
Men de mente det virkelig alvorligt; de havde sat sig for at ramme verdens økonomiske motor, nemlig USA.
Hvis de altså kunne bruge det som et springbræt til at indføre deres nye økonomiske system: Det fungerede rigtig godt, da
de videregav det til FN med henblik på at udbrede det i verden.
Nu har vi at gøre med en global teknokrati, ikke kun i Amerika.
Det er rigtigt. Når De altså taler om dette nye økonomiske system, hvordan vil De så beskrive det?
Jeg mener, hvad er det væsentlige ved det, hvad er det, der kendetegner det?
For vores vedkommende vil det sandsynligvis i bund og grund blive et videnskabeligt diktatur for mennesker over hele verden.
Det vil på en måde erstatte det nuværende politiske system.
Allerede i 1932 ønskede teknokraterne at slippe af med alle politikere i verden.
Og det er jo helt vildt.
Men de sagde: »Ja, vi har videnskaben, vi har de tekniske evner og den nødvendige ekspertise til at gennemføre det.«
Der er ikke noget at diskutere.
Vi vil ganske enkelt fortælle Dem, hvad vi finder ud af ved hjælp af vores regnestokke eller hvad det nu end måtte være.
Og De adlyder bare.
Så de mente, at man ikke behøvede at diskutere videnskab, fordi videnskaben er entydig.
Der er altså ikke behov for nogen fortolkning.
Og det er helt vildt.
Folk har i sidste ende afvist det, men den samme filosofi – eller, om man vil, den samme fremgangsmåde – som teknokraterne
anvender, kan man i øjeblikket se i Washington D.C., hvor vores regering nærmest bliver nedbrudt for øjnene af os.
Og det betyder, at politikerne på et eller andet tidspunkt vil træde tilbage fra deres embeder.
De er i øjeblikket reduceret til et minimum.
Den magt, de måske havde for 10 år siden, blev frataget dem.
Og de vedtager stadig love.
De skændes stadig om forskellige ting.
Men de ser ikke dette andet monster komme, dette økonomiske monster, som på det tidspunkt i grunden vil overtage hele verden.
Ja. Jeg talte med min kollega i går, og vi kom blandt andet ind på, at Trump med al sin skøre opførsel og sin
hensynsløse fremtræden, som mange mennesker finder ret provokerende, tiltrækker al denne opmærksomhed.
Og at han derfor mister opbakning.
Og spørgsmålet er: Mange mennesker tror, at han begår mange fejl, ikke sandt, men er det overhovedet en fejl, eller er det den
egentlige plan – eller en del af planen – at få politikken til at fremstå så latterlig, så forkert, og dermed i
bund og grund bane vejen for det system, der kommer efter alt dette, altså efter politikken?
Det er det. Det er en god iagttagelse.
Jeg tror, det nok er rigtigt.
Alle de kræfter, der i løbet af tiden i grunden har splittet det vestlige samfund – masseindvandringen,
multikulturalismen, men også det marxistiske element, den rød-grønne akse med islam – er ligeledes med i billedet.
Alle disse andre kræfter i verden har en tendens til at ødelægge samfundet.
Og Trump er selvfølgelig ikke marxist, men han har så at sige sluttet sig til nedrivningskorpset,
der er ude på at rive den gamle verdensorden ned.
Men hvad sker der bagefter? Det er det, vi skal fokusere på nu.
Det handler ikke om, hvad der skete før, men om, hvad der vil ske bagefter.
Og man ser disse teknokrater i Washington, D.C.
De har åbenbart en plan for alt.
De har oprettet et valutasystem.
De har etableret deres videnskabelige diktatur ved hjælp af kunstig intelligens og hele den moderne overvågningsinfrastruktur,
der er blevet installeret over hele verden.
De er altså klar til at gå til angreb, især med alle disse datacentre, der opføres overalt i vores land.
Utroligt – ikke kun herhjemme, men også i Mellemøsten, Europa og Kina. Lige nu er alle i gang med at opføre datacentre.
Hvorfor har vi brug for al denne regnekraft til udviklingen af kunstig intelligens?
Det handler ikke kun om, at man kan have en chatbot som ven.
Det er ikke meningen.
Det handler her om at kontrollere hele verden; alle finansielle transaktioner.
Forestil dig, at børsen skulle forsyne dette uhyrlige system – om man vil, »tingenes internet«
– med data fra sensorer i alle byer verden over.
Og nu har vi endda sporingen og overvågningen af alle mennesker i verden, især i vores
lande – vi er heller ikke immune over for det.
Som De kan se, er superstrukturen altså allerede blevet skabt for at kontrollere det, der vil opstå ud af kaoset.
Ja, det er rigtigt.
Og i denne bog har De nævnt alle de planer for udvikling af kunstig intelligens og love, der
først blev vedtaget sidste år, i Trumps første år.
Hvad bekymrer Dem mest, eller hvad mener De, vi bør være særligt opmærksomme på?
Ideologien bag mange af disse »tech-brødre«, som man kalder dem i Washington, D.C. – folk som »verdens David
Sacks« og »verdens Peter Thiels« – er i øjeblikket inspireret af en filosof ved navn Curtis Yarvin.
Han er ingen filosof, må jeg sige, men han giver sig ud for at være en.
Og han har skabt en moderne filosofi eller ideologi, der først og fremmest bygger på teknokrati.
Men man kan se mange ligheder.
Han har skabt den filosofi, som alle tech-brødre følger i øjeblikket.
For det første ønsker han at indføre et monarki, afskaffe præsidentembedet og indføre et monarki.
Al statsmagt skal overdrages til en person, der i grunden er en diktator.
Det betyder, at der ikke længere ville være behov for et politisk system.
I et sådant system ville kongressen være magtesløs.
Man ville måske have et parlament, der lignede det britiske, men det ville ikke være særlig effektivt til at få noget til at ske.
Og han vil omdanne al privat ejendom i USA til et suverænt selskab, som han kalder »SovCorp« .
Og SovCorp vil eje det hele, og De vil ikke længere eje noget.
Dette svarer stort set til det, som Verdensøkonomisk Forum sagde for et par år siden:
»Efter 2030 vil De ikke længere eje noget.«
Det var for øvrigt ikke bare en tom spekulation, som nogen havde kastet ud i luften på Verdensøkonomisk Forum.
Men det var jo planen fra starten: at tage hele den private formue ud af folks hænder og overføre den til deres egne hænder.
Det er virkelig, det er vanvittigt.
Det, der skete efter Trumps tiltrædelse, var ikke kun brudte løfter.
Tidligere er løfterne altid blevet brudt .
Det gør alle politikere jo, ikke?
Det er klart for alle, at der altid vil være løfter, der ikke bliver holdt.
Men her taler vi om noget andet.
Det, der skete efter indsættelsen, var, at befolkningen – især den populistiske bevægelse – blev oversvømmet af dette vrøvl, af
den mørke oplysning , af Peter Thiel, Curtis Yarvin, Elon Musk og alle disse folk, der har overtaget Washington D.C. for
at indføre dette fuldstændig fremmedartede system, som ikke havde noget med »Make America Great Again« at gøre.
Det var et totalt forræderi mod den populistiske bevægelse.
Og derudover blev også alle de andre amerikanere, der havde andre holdninger – måske endda til socialisme eller kommunisme,
hvem ved – også snydt, fordi de heller ikke forudså det.
Og ingen har spurgt dem, ingen har forsøgt at høre det amerikanske folk eller indhente dets
samtykke til, om dette ville være en god ting.
Ja, og jeg har stadig en masse opfølgende spørgsmål, men for at vende tilbage til det, De sagde om aktiverne: Man vil
tage alt fra os, så vi ikke længere ejer noget, og så vi, som Verdensøkonomisk Forum sagde, skal være lykkelige.
Hvilken rolle spiller tokeniseringen af aktiverne i denne sammenhæng?
Jeg mener, hvad er et tokeniseret aktiv i forhold til almindelige aktiver?
Tja, det er en mekanisme, som de i øjeblikket kan bruge til at udnytte værdien af verdens aktiver.
For eksempel fra Deres hus, ejendomme og træ, mineralrettigheder og lignende.
Tokenisering – lad mig lige tage et skridt tilbage.
Vi ved, at centralbankerne verden over har indført digitale centralbankvalutaer.
De var alle involveret, og det blev fremmet af BIZ .
Umiddelbart efter sin tiltrædelse udstedte Trump en gennemførelsesforordning for at fritage Fed
for enhver forskning inden for digitale valutaer.
Det har altså banet vejen for privatiseringen af et pengesystem, der er skabt af folk som Michael Kratsios, især David
Sacks, »AI- og krypto-tsaren«, og andre personer i Washington.
De har oprettet et finanssystem, der omfatter betalingssiden.
Det var tidligere centralbankens opgave.
Men nu har de skabt en parallel struktur til at digitalisere aktiver – ikke gæld, men aktiver.
Denne såkaldte tokenisering kan for eksempel føre til, at den amerikanske handelsminister Howard Lutnick begærer de
680 millioner morgen jord, der tilhører De Forenede Stater, og som er ejet af den amerikanske føderale regering.
Det udgør for øvrigt over 30 % af vores land.
De burde ikke have det, men de har det.
Han begærede al den jord, som man så at sige kan »tokenisere« og omdanne til et omsætteligt aktiv, der kan
sælges over hele verden til enhver, der ønsker at købe det.
Og ejendommen bliver splittet i tusind stykker.
Nogen bliver nødt til at kontrollere denne ejendom, men det bliver ikke dig og mig.
Larry Fink, direktøren for BlackRock, sagde for nylig på WEF-mødet: »Alt, hvad der
kan tokeniseres, vil blive tokeniseret«.
Alle verdens aktiver, regnskoven, USA’s landområder, jeres ejendom, husene og andre aktiver, som
er blevet opbygget af denne verdens BlackRock’er.
På den måde kan de skabe et omsætteligt aktiv, der opdeles i tusind millioner andele – stort set ligesom aktier.
Og hvor vil disse andele ende?
Tja, de kunne jo være i hænderne på en sheik i Saudi-Arabien eller en diktator i Rusland eller
en anden statsfond et eller andet sted i verden.
Er der nogen, der ved, hvor de handles?
Måske vil BlackRock selv få alle disse tokens.
Det ved jeg ikke.
Men pointen er, at hverken De eller jeg vil have adgang til det, og vi vil slet ikke have mulighed for at kontrollere ejendommen.
Så uanset hvem der har kontrol over ejendommen – den bevæger sig jo ikke, vel?
Det er der bare.
En skov. Den er bare der i tid og rum.
Så hvis nogen har solgt hele mængden, og den er spredt over hele verden, må der komme
nogen og sige: »Nå, nu skal vi høste dette træ.«
De vil få træerne – blive fældet og forarbejdet til tømmer eller hvad det nu måtte være.
Eller også bliver denne mine taget i brug, hvorfra vi vil udvinde sølv eller hvad det nu måtte være.
Hvem vil det være på det tidspunkt?
Tja, på lokalt plan er der åbenbart ingen repræsentant, der kan gøre det.
Det er dem i toppen, der skal kontrollere alle disse andele i første omgang.
Ja. Lad os sige, at jeg ejer et hus og en bil. Jeg har købt det hele for mine egne penge.
Kan det tokeniseres, fordi vi har en statsgæld, og jeg er borger og derfor skal betale for den?
Eller er vi ikke nået så langt endnu?
Hvad synes De om det?
Vi er ikke helt der endnu, men jeg tror, vi får se, når...
Det er sandsynligt, at USA på et eller andet tidspunkt vil erklære sig insolvent.
Jeg ved ikke, hvordan det kommer til at se ud, men det er forudsigeligt.
Lande kan gå konkurs.
Det har de gjort før, så det ville ikke være noget problem for os.
Men tanken er at fjerne gælden fra balancen.
For landets skyld, for USA’s skyld og for alle de mennesker i vores land, der er gældsatte,
skal disse gældsforpligtelser ligeledes indfries.
Med andre ord: Alle gældsforpligtelser vil på et tidspunkt være afviklet.
Så er der kun aktiverne tilbage.
Man kunne f.eks. forestille sig, at de 680 millioner morgen i vores land tokeniseres og derefter f.eks. kommer i
hænderne på BlackRock, som så står for den offentlige fordeling.
Forestil dig, at du ejer et hus til en værdi af 500.000 dollar, har en gæld på 250.000
dollar på det og har 250.000 dollar i egenkapital.
Jeg vil gerne give Dem et tilbud:
Jeg vil opkøbe Deres egenkapital til det dobbelte af dens værdi i form af tokens, der stammer fra de øvrige tokeniserede aktiver.
De modtager disse tokens, og vi eftergiver Deres gæld.
Vi giver Dem fuldstændig fritagelse.
Og på det tidspunkt kan De så leje huset tilbage fra os.
Og De kan blive boende der og foretage Deres renoveringer, hvis De ønsker det, med en langvarig lejekontrakt, hvis De vil.
Og vi vil være ejere af ejendommen, De vil bo der, betale husleje til os og måske have 500.000 dollar i tokens på lommen.
Og måske synes De, at det er en god aftale.
For mange mennesker vil det være en god aftale.
Der er faktisk mange mennesker, der i øjeblikket ikke kan sælge deres hus.
For selvom de har egenkapital, kan de ikke flytte, fordi de så ville skulle betale endnu et boliglån eller en husleje,
der ville være langt højere end det, de betaler i øjeblikket.
De kan se, at beslutningen ville være let for Dem:
»Åh, jeg får de her tokens , så kan jeg leje noget, og livet bliver dejligt.«
I dette øjeblik ville De være lykkelig.
Men på dette tidspunkt har De Deres digitale valuta, og De kan kontrolleres.
Problemet er, at man dermed mister muligheden for nogensinde at eje noget igen.
På et eller andet tidspunkt vil De løbe tør for tokens.
Sådan er livet nu engang.
De vil bruge det op.
På et eller andet tidspunkt vil de løbe tør.
De vil forhåbentlig – selvfølgelig – have et job.
Og vil De på det tidspunkt kunne erstatte denne egenkapital med Deres job?
Nej, det kommer De ikke til, for De vil ikke have en indkomst, der er stor nok til at spare så mange penge op, at De
måske kan starte en virksomhed eller gennemføre et andet projekt, bygge endnu et hus eller hvad det nu måtte være.
I princippet kunne en eftergivelse af gæld virke tiltalende for nogle mennesker.
Prisen for dette ville imidlertid være afskaffelsen af privat ejendomsret.
Det var en rigtig, rigtig god illustration. Mange tak for det.
Og nu vi lige taler om ikke længere at have et job:
Det er virkeligheden for hundredtusinder af mennesker, der er blevet afskediget i de seneste år.
Alene i år er der allerede blevet afskediget titusinder af mennesker fra big tech-branchen og
fra alle mulige andre områder af arbejdsmarkedet.
Og i Deres bog citerer De Curtis Yarvin, denne banebrydende tænker, denne politiske teoretiker.
Og han skriver: »Vores mål er, kort sagt, et humant alternativ til folkemordet.«
Det er den ideelle løsning, der giver det samme resultat som massemord.
Det betyder altså, at uønskede elementer fjernes fra samfundet, men uden moralsk stigmatisering.
»Og det bedste alternativ, jeg kan komme i tanke om, er virtualiseringen af de beskyttede, hvilket betyder, at et
virtualiseret menneske holdes i konstant isolationsfængsel i en celle, der er udstyret med en fængslende
virtual reality-grænseflade, som giver ham mulighed for et rigt og tilfredsstillende liv.«
Er det ikke skørt?
Hvem ville overhovedet lytte til den fyr?
Og jeg er nysgerrig efter at vide, hvem der lytter til ham.
Og nu vi er ved denne teori: Hvad er planen for alle disse arbejdsløse, hvis antal stiger og stiger?
Tja, ved De, den gamle Curtis er blevet hængende ved filmen »Matrix«.
I bund og grund handlede filmen *Matrix* netop om det.
Mennesker, der befandt sig i en celle, uden at vide, at de var i en celle.
Og man lod dem tro på en imaginær verden, hvor de kunne lade som om, tror jeg.
Og handlingen var bestemt et skørt emne.
Den havde mange mangler.
Det burde ikke være muligt, men alligevel kan man se, at Curtis Yarvins tankegang er blevet påvirket af en film som »Matrix«.
Jeg tror, der i alt var tre Matrix-film, men den første viste nok det, den handlede om.
Præcis.
De har ret.
Hvem gider egentlig lytte til sådan en tosse?
Bortset fra virtualiseringsbegrebet, når han taler om det humane alternativ til folkemord.
Han siger, at det er den ideelle løsning, der fører til de samme resultater som massemord.
Korrekt.
Han sidestiller altså dette med massemord.
Og i parentes: »fjernelsen af uønskede elementer fra samfundet.«
Hvem betegner han som uønskede elementer i samfundet?
Måske alle, der er arbejdsløse?
Det siger han ikke.
Den ubrugelige klasse, som hr. Harari ville sige.
Det ved jeg godt.
Og så fortsætter han: »men uden det moralske stigma«.
Der er altså en moralsk konflikt, som han blot skubber til side:
"Det er ligesom mord, men vi behøver ikke bekymre os om det moralske stigma."
»For vi vil jo ikke rigtig dræbe ham.«
»Vi vil bare drive ham til vanvid, spærre ham inde i en celle og give ham et vidunderligt liv.«
At nogen overhovedet kunne tro, at denne fyr skulle tale på vegne af hele tech-branchen – det er jo helt vanvittigt.
Og jeg må sige, at især disse »Tech-Bros« i Washington, D.C., i øjeblikket alle følger hans filosofi.
Der er ganske vist mange i Silicon Valley, der ikke er enige med Curtis Yarvin, men de har ikke magten.
Det er problemet.
Vi kan altså ikke sige, at alle tech-brødrene i Washington eller i Silicon Valley tror på Curtis Yarvin. For det gør de ikke.
Men de mennesker, der har nået toppen – som i øvrigt alle er milliardærer – jeg kender ikke en eneste blandt dem,
der ikke er milliardær, som Elon Musk, Peter Thiel, Michael Kratsios, alle disse mennesker – de er milliardærer.
De er eliten, og det er deres filosofi.
Det er vanvittigt.
Når vi nu taler om milliardærernes filosofi:
I din bog har du et kapitel om Peter Thiel, hvor du fremlægger disse 10 punkter i hans
filosofi. Og et af dem lyder: »Monopolisér alt!«
Det er hans ledemotiv!
Mit spørgsmål til Dem lyder derfor: I hvor høj grad er Big Tech i øjeblikket monopoliseret?
Hvor stort er dette monopol efter din mening?
Har De nogle konkrete eksempler på, hvordan dette påvirker situationen?
Absolut.
Lad os for eksempel tage Palantir.
Det er den virksomhed, han grundlagde sammen med Alex Karp.
De er for øvrigt begge medlemmer af Bilderberg-gruppens styringsudvalg.
Det er selvfølgelig enormt.
Men i bund og grund betyder det, at de også er mesterlige globalister.
Nu vi taler om Palantir – Palantir er netop ved at erobre verden.
Der er ingen, der bare tilnærmelsesvis kan måle sig med dem, når det gælder det, de udretter
med deres overvågningssoftware over hele verden.
De har netop erobret Storbritannien. Og Storbritannien er lige nu fuldstændig ude af kurs, fordi
Palantir har overtaget hele deres efterretningsarbejde.
Og i USA gør de det samme: De indsamler ikke kun de data i Washington, D.C., som er
kommet frem i lyset gennem »DOGE«-operationen .
Alle data er blevet flyttet til skyen. Alle disse forskellige datasiloer er blevet flyttet til skyen.
Og så gav Trump Palantir til opgave at tage alle disse data og omdanne dem til brugbare oplysninger.
Så var de også i militæret.
De er i øjeblikket den drivende kraft bag kunstig intelligens inden for det militære område.
Lad os se nærmere på det.
Der er den civile side, og der er den militære side. Hvad er der så tilbage?
Tja, efterretningstjenesterne har dem jo også.
Og man må ikke glemme, at Palantir oprindeligt blev grundlagt som et CIA-selskab.
Da det oprindeligt blev oprettet, tjente det i grunden til at udflytte efterretningsaktiviteterne med det formål at oprette
et omfattende informationssystem om alt og alle landets borgere.
Det var TIA , et program til omfattende indsamling af oplysninger.
Det blev forkastet af Kongressen.
CIA ville gerne gøre det, men Kongressen sagde: »Nej, det gør I ikke!«
Så de satte en stopper for det.
Og så kom Peter Thiel, der grundlagde Palantir for at rive ansvaret – eller faklen – ud af
hænderne på regeringen og privatisere det hele.
Deres første kunde var altså CIA i flere år, mens de finpudsede deres software i overensstemmelse med de
specifikationer, som CIA ønskede integreret i softwaren.
Så det har altså faktisk et monopol i øjeblikket.
Der er ingen, der kan konkurrere med ham.
Der er ingen, der kan fortrænge ham fra hans plads.
Og det er netop det, der kendetegner et monopol.
Ja, og det afgørende for mig er, at så snart alle disse data, der er indsamlet fra alle disse mennesker,
knyttes til din identitet, ved de virkelig alt om dig.
De ved, hvor du er, og det i realtid.
Og mit spørgsmål til Dem: Hvor tæt er vi egentlig på det?
Er vi allerede så langt, eller hvordan ser situationen ud?
Jeg kan se, at vi allerede er så langt med hensyn til infrastrukturen.
Det er endnu ikke alt sammen aktiveret, men infrastrukturen er, tror jeg, blevet installeret.
Nu kunne man måske hævde, at der måske er en grænse for disse gigantiske AI-datacentre.
Eller måske har de nu 2.000 og siger: »Vi skal have 3.000, før vi kan gennemføre denne plan«.
Jeg ved ikke, hvor grænsen går – men i øjeblikket bygger de disse ting som besatte.
De investerer flere penge i hende, end hun selv ejer.
Deres penge kommer også fra Mellemøsten, fra islamiske kilder, til opførelsen af vores datacentre, samt anden
egenkapital, der stilles til rådighed af alle disse andre milliardærer til opbygningen af denne infrastruktur.
Der er uden tvivl tale om et kontrolsystem, der kan administrere alle oplysninger i samfundet.
Og formålet med overhovedet at indsamle alle disse data og indtaste dem i et AI-program er, at man kan
manipulere det objekt, som de oprindeligt blev indsamlet fra.
Det er jo netop det, der kendetegner data, ikke?
Man indsamler ikke data for blot at opbevare dem i en skokasse.
Ja, selvfølgelig. Man vil gerne have indflydelse på denne person.
Man vil gerne lære denne person bedre at kende end vedkommende kender sig selv, udarbejde en personlighedsprofil og
manipulere befolkningen uden at spørge om lov, ikke sandt?
Ja, præcis.
Det er interessant.
Og nu ser vi, hvordan hele situationen i Gaza udvikler sig, og interessant nok taler man åbent om at indføre et teknokrati der,
og mange mennesker ser det som en slags... ja, hele situationen i Gaza har siden krigens begyndelse, siden den 7. oktober og
allerede længe før, været et friluftsfængsel med massiv overvågning – og de ser det
lidt som en prøveballon for resten af verden.
Hvad mener De om det?
Er hele denne situation i Gaza en slags lokal prøveplads?
Overalt, hvor der var konflikter. Og det var ikke kun tilfældet i Gaza. Også Ukraine var og er et kæmpe forsøgsområde.
Korrekt.
Men overalt, hvor der er en konflikt, en større militær konflikt, især en, der trækker ud… Der er
visse kriseområder i verden, som for eksempel Nigeria.
Man kan for eksempel se, at Palantir tester eller indfører sin software, fordi der er brug
for kampforhold for at teste softwaren. Ved De...
Og nu tester de det hos ICE , ikke sandt?
Jeg har hørt, at ICE bruger software fra Palantir og ansigtsgenkendelse.
Absolut. Helt sikkert.
Det er også en prøveballon, ikke?
Ja, ja. Det ved jeg godt. De bruger det til identifikation, til målsøgning og til backend-adgang til andre systemer.
Jeg har for nylig hørt en historie om en kvinde, der protesterede mod ICE. Hendes foto var taget med en
smartphone, der var udstyret med en særlig software.
ICE-agenten tog med andre ord et billede af hende, et ansigtsbillede, og hun troede, at sagen dermed var afsluttet.
En måned senere fandt hun ud af, at hun var blevet slettet fra »Clear«-programmet, altså det program, der giver
hende mulighed for at gå om bord på et fly uden at skulle gennem den almindelige sikkerhedskontrol.
Ved De, der findes et program. Det hedder vist »Clear«. Og man skal ansøge om at komme med i det.
Man afgiver altså alle oplysninger samt de biometriske data og så videre.
Og så kan man gå om bord på flyet ved blot hurtigt at vise sit ansigt.
Nå, hun blev smidt ud af det program.
Nå, hvordan kunne det så ske?
Der var altså en sammenhæng mellem det tidspunkt, hvor ICE-betjenten tog hendes foto, og det
tidspunkt, hvor hun blev udelukket fra dette program.
Wow.
Se, det har jo ret store konsekvenser, ikke?
TSA er noget helt andet end ICE, men alligevel,
Så de hænger altså sammen, ikke?
Ja, præcis.
Du godeste. Det er da en skør historie.
Og jeg spekulerer på, hvor meget mere af den slags der stadig foregår.
Har I nu også disse ansigtsgenkendelseskameraer i Arizona?
Åh, ja.
Der findes rigtig mange kameraer.
Det er bestemt ikke alle, der anvender ansigtsgenkendelse.
Ja.
I Arizona er der for eksempel masser af sådanne nummerpladescannere.
Åh, ja.
De identificerer din bil ved så at sige at tage et fingeraftryk af den – ikke kun nummerpladen, men også bulerne og klistermærkerne
på kofangeren – simpelthen alt, hvad der findes på din bil.
De kan samle alle disse oplysninger.
Åh, interessant.
Så ved de: »Du kører i en Hyundai-sportsvogn fra 2012 med, lad os sige, Pro-Life-klistermærker bagpå eller noget i den stil.«
Og de kan give dit køretøj et aftryk – et fingeraftryk, så at sige – som kan genkendes andre steder.
Ja.
Det er den slags overvågningssystem, der kan spore, hvor du befinder dig, uanset hvor du går hen.
Det spiller ingen rolle, hvor du tager hen, selv ikke på tværs af landegrænser.
Altså... disse systemer bliver i øjeblikket installeret overalt.
Wow.
Nå, Patrick, vi må snart afslutte, men jeg har stadig to spørgsmål – måske det næstsidste.
I slutningen af din bog finder man denne liste over teknokrater.
Det er bare et kort kapitel med navne.
Det, der faldt mig i øjnene, var, at fire af disse personer faktisk er ledere hos Anduril og nu
sidder i regeringen eller står regeringen meget nær.
Hvad tror De, der venter os?
Og hvad betyder det for krigsførelsens fremtid og for fremtiden for en stats udøvende magt?
Anduril er netop det – en virksomhed, der fremstiller autonome dræbemaskiner.
Det ved jeg godt. Er det ikke mærkeligt, at de står i spidsen for denne gruppe?
Ja, Anduril og Palantir ligner virkelig hinanden meget.
Og hvad skal jeg sige – i bund og grund er der tale om et monopol her.
Og de marcherer i takt.
Der er en tæt forbindelse mellem de to virksomheder, ikke kun hvad angår ledelsen, men også
hvad angår deres softwares interoperabilitet.
Altså, ja. Det er virkelig meget, meget bekymrende.
Ja.
Wow. De taler ofte om begrebet »Omni-War«, altså krig på alle fronter.
Og når jeg ser på de daglige nyheder, kommer dette udtryk altid op i mine tanker, for jeg tror, at
det er præcis det, vi bliver præsenteret for, ikke?
Angreb og vanvittige begivenheder fra alle sider.
Hvis De nu skulle fortælle vores publikum eller befolkningen, hvad vi bør fokusere på i øjeblikket, hvad
mener De så, der bør prioriteres højt eller være i fokus?
På nationalt plan vil vi sikkert ikke kunne standse det, men det er sivet ned helt til det lokale niveau.
Ja.
Men du har mulighed for at udøve indflydelse på lokalt plan.
Det burde i hvert fald være sådan.
Der findes et byråd, hvis medlemmer bor i dit kvarter og er tilgængelige for dig. Man kan henvende sig direkte til dem.
Du kan tale med dem og overbevise dem om, at de ikke skal lade det her skrammel komme ind i vores by.
De kan for eksempel blokere software til kriminalitetsforebyggelse, kameraer
til ansigtsgenkendelse og datacentre.
Åh ja.
Alle disse ting kan blive afvist af byrådet eller, hvis du ikke bor i en by, af de lokale myndigheder i dit distrikt.
Og det er netop det, vi bør fokusere på nu:
at opbygge en beskyttende mur omkring vores menighed.
Lad jer ikke rive med af alt det her AI-vrøvl.
Virksomheder som OpenAI og Grok har alle udviklet særlige versioner af deres AI-programmer til de offentlige myndigheder.
Ja.
Jeg prøver at huske, hvad det hedder. Jeg tror, det hedder Open AI, simpelthen »OpenAI for
offentlige myndigheder« . Jeg tror, at G-O-V .
Ja, og »Grok for Government«, tror jeg.
Ja, de sælger det til den tyske regering.
Ja.
De beskylder lige nu hele den tyske regering for det.
Men oprindeligt sagde de i deres pressemeddelelse, at de også vil markedsføre det til delstaterne.
Åh, okay.
Det betyder, at de på et eller andet tidspunkt vil udvide det til byniveau.
De ønsker under ingen omstændigheder, at deres by skal have noget som helst at gøre med f.eks. OpenAI Gov eller Grok Gov.
Dette kan blokeres på lokalt plan.
Vil regeringen gøre det?
Sandsynligvis ikke.
Og du ved, at de vil sige: »Åh, det er da fantastisk.«
Vi kan blive mere effektive, bla, bla, bla.
Ja, selvfølgelig.
Men du kan jo tage stilling nu og modvirke det.
Som man siger i gamle westernfilm: »Stop dem ved passet«.
Det er altså det, vi skal fokusere på nu.
Ja, det er et godt argument.
Og jeg mener, at det vigtigste argument – og det ser jeg også i den virksomhed, jeg arbejder for – er, at folk
accepterer AI, fordi den hjælper dem og sparer tid, når de skal udføre opgaver og så videre.
Hvad, hvad er argumenterne imod alt dette?
Der er så mange fordele, som folk ser, når de siger: »Hør, vi har brug for denne AI til vores rådhus.«
Har De nogle argumenter, som vi kan give folk?
Tja, bortset fra det, vi lige nu diskuterer her, er der så mange oplysninger.
Jeg mener, selv hvis man kun har de her oplysninger, har man da noget at tale om.
Men der er så mange aspekter her. Kunstig intelligens gennemsyrer simpelthen alle områder af
samfundet og anvendes nu også i erhvervslivet.
Folk har ingen anelse om, hvad der foregår.
Hvis din bil- eller indboforsikring for eksempel opsiges, skyldes det sandsynligvis kunstig intelligens.
Og du vil aldrig få en forklaring på, hvorfor din forsikring er blevet opsagt.
Men hun har konstateret, at du udgør en risiko, som de ikke længere vil have.
Og så bliver du smidt ud og må betale mere et andet sted.
På hospitalet vil din operation sandsynligvis blive godkendt af en AI – ikke af et menneske, men af et AI-program.
Og hvis der står, at du ikke har brug for denne operation eller denne undersøgelse, så får du den heller ikke.
Men man vil aldrig sige til dig: »Nå, det var AI’en, der traf den beslutning for dig«.
Når det kommer til stykket, er det simpelthen på tide at gøre modstand.
Tid til modstand. Præcis.
Med alle kræfter, men ikke med os!
Okay. Ja, jeg kan kun anbefale alle at læse denne bog.
Jeg mener, det er skræmmende, men det er virkeligheden, og det er de mennesker, vi står over for.
Og jeg kunne rigtig godt lide Deres budskab om at konfrontere vores lokale myndigheder med
virkeligheden og med de mennesker, der står bag.
Og det er sandsynligvis det stærkeste våben, vi har i øjeblikket.
Vi skal jo bare vise, at vi er her, og gå ud, ikke?
Ja, sådan er det.
Ja, du skal ikke være bange for at blive filmet, når du viser dit ansigt.
Ja.
De ved allerede, hvem du er.
Du skal ikke bekymre dig!
Hvis du vil demonstrere, så gå bare ud og gør det, for de finder dig alligevel.
De ved jo godt, hvem du er.
De ved det godt. De har en profil af dig overalt.
Tro altså ikke, at nogen kan gemme sig ved ikke at vise sit ansigt.
Ja. Fantastisk.
Nå, Patrick, mange tak for dette fantastiske interview.
Og til sidst et spørgsmål: Hvor kan man finde Deres gratis værker, og hvor kan man købe Deres bog?
Ja, selvfølgelig. Technocracy.news
Bøgerne kan købes der.
Men du kan også købe enkelte bøger via Amazon.
Og så er der lydbogen. Den er meget populær lige nu.
Og Kindle-udgaven kan også købes hos Amazon.
Så hvis du gerne vil have dem, skal du gå ind på Amazon.
Det er kun selve bøgerne, De kan få hos technocracy.news.
Hvis du befinder dig uden for USA, bør du undlade dette, da forsendelsesomkostningerne til
udlandet i øjeblikket er højere end bogens pris.
Du kan altså gå ind på Amazon og bestille bogen i Australien, Europa, Storbritannien
og Canada via din lokale Amazon-hjemmeside.
Fantastisk, Patrick Wood, mange tak, fordi De igen var med på Kla.TV!
Tak.
Dr. Paul Brandenburg – læge og oplysningsmand: »Det virkelige liv foregår ikke online, det virkelige liv er analogt.«
»At mødes, tale med andre mennesker og sidde over for dem er altså helt afgørende og uundværligt.«
Kom i kontakt med dit regionale Kla.TV-team!
www.kla.tv/vernetzung