В така наречената ни „модерна“ епоха, особено в западния свят, сме свидетели на морално-етичен упадък с невъобразими размери.
Още нашите деца са изправени пред публично насърчаваната ранна сексуализация,
съпроводена с трудно представими перверзни практики.
Както се случи наскоро в едно средно училище в Гьорлиц, когато училището си сътрудничи с външен „театрален проект“
на тема „Смелост“ в рамките на планирана проектна седмица.
Децата разказаха на родителите си, че в класната стая е бил показан порнографски материал.
Последваха оплаквания и подаване на жалби.
Училището прекрати проекта още на първия ден.
Полицията ще проведе разследване, се посочва в статия на портала за учители „news4teachers“.
Според медийни съобщения става дума за снимки на хомосексуални мъже, занимаващи се с различни сексуални практики.
Посещенията на драг-куини или драг-кинг (т.е. мъже и жени трансвестити) в детски градини, детски ясли и
училищни класове, подкрепяни от властите, хвърлят още по-ярко светлина върху този упадък.
В четенията и лекциите за сексуалния живот на тези трансвестити въображението на децата целенасочено се
осквернява и се насърчава интереса им към перверзиите.
В предаването „СЗО и ООН – далеч от децата, педофили“ Kla.TV разкри плановете на глобалната „Агенда 2030“.
Според изявление на евродепутата Марсел де Грааф от Нидерландия, тя преследва повече от ясно целта за
легализиране и приемане на сексуални отношения с деца.
Според него ЕС субсидира с милиони изявите на трансвестити и трансджендъри в детските градини.
Програмите на СЗО и ООН са част от международна операция, целяща да превърне педофилията в нова норма.
Следователно разпространяването и изискването на порнографски материали в училищата и детските градини не
е случайно, а се управлява и субсидира съзнателно от правителствата и организациите.
Т.нар. „просветителски книги“ са били и продължават да бъдат подкрепяни с литературни награди и други отличия,
както и с държавна подкрепа. Да дадем само един пример:
Идеологически натоварена книжка с картинки за „най-малките“ в швейцарска детска градина съдържа изображения с детска порнография
и приканва децата да изследват взаимно гениталиите си.
Веднага след това се стигна до сексуално посегателство.
Майката на засегнатото дете подаде жалба за наказателно преследване.
Педагогът проф. д-р Карла Еченберг коментира книгата така: „Такива изображения биха
доставили удоволствие най-вече на педофилите.“
В информационна брошура тя пише: „Хората, които проявяват интерес към ненасилствени „по взаимно съгласие“ сексуални действия от и с
деца в семейството, в детската градина, в спортния клуб или където и да е другаде, се нуждаят от незабележими начини
за достъп, така наречените „вратички“ към детето, чрез които да могат да тестват доколко то е отворено за контакт.
„С порнографски материали те биха могли да извършат престъпление и да предизвикат подозрения както у децата,
така и у неучастващи възрастни, които забележат това.“
За да не изглежда подозрителна, г-жа Еченбергер продължава: „Идеални са илюстрации на „сексуално“ активни
деца с открито изображение на техните полови органи в „сексуално ориентирани“ детски книги“.
Още четиригодишните деца се насърчават да се опознават взаимно чрез докосване в специално обособени кътчета за гушкане, с оглед
на половото различие, както и да практикуват самозадоволяване.
Момичетата разказват на майките си, че момчетата са ги принудили в уютни кътчета да си свалят панталоните.
Броят на сексуалните посегателства е нараснал драстично, особено в детските градини.
Това се потвърждава от актуалните полицейски криминални статистики.
Това, което е напълно ясно за всеки човек с здрав разум, се потвърждава и от детските психолози.
Те предупреждават за травматичните последици от преждевременните сексуални преживявания, които под формата на чувство на срам
могат да оказват психическо натоварване върху децата – както жертвите, така и извършителите
– в някои случаи в продължение на десетилетия.
За да предпазят най-малките си деца от това, по-възрастното поколение, и по-специално родителите на децата, са призовани вече
от много години да се противопоставят на тази почти неудържима тенденция към ранна
сексуализация и да окажат решителна съпротива.
Защото здравословното психическо и физическо развитие на нашите деца отдавна е сериозно застрашено.
Как се стигна дотук?
Кой е насърчил тези вредни за обществото тенденции?
Без съмнение Алфред К. Кинси може да бъде определено като един от основните пионери на ранната сексуализация.
Kla.tv публикува разкриващ документален филм по тази тема още през 2012 г.
Разследващият журналист, публицист и телевизионен редактор Гуидо Гранд също излъчи разкриващ, тричастен
документален филм за живота и дейността на този човек.
Кинси, живял от 1894 до 1956 г., първоначално е работил като зоолог.
Вследствие на редица псевдонаучни публикации в областта на сексуалните изследвания той беше превърнат от медиите
и влиятелните кръгове в икона на „съвременните“ сексуални изследвания и така придоби обществено признание.
Радикалната теория на Кинси гласеше, че открай време хората проявяват своето сексуално
поведение по същия начин, както животните.
Това беше разгласено от влиятелни кръгове и медиите като ново „научно“ откритие.
Кинси твърдеше, че всяко ограничение на общата сексуална свобода, наложено от религията,
културата и обществените принципи, е чист лицемерие.
Неговото радикално заключение беше: всички закони, ограничаващи сексуалното поведение, трябва да бъдат отменени.
Тези норми, които в продължение на поколения са защитавали жените, децата и семейството, не са нищо друго освен
остарели реликви от една неосведомена и морално лицемерна епоха.
Чрез широко разпространените си „досиета“ Кинси и до днес оказва разрушително влияние върху морално-етичните възприятия
и общото сексуално поведение на широката общественост.
Значителното му влияние върху законодателството в САЩ и по света показва, че той дори е
постигнал успех със своята извратена реориентация.
Под влиянието на докладите на Кинси в САЩ се стигна до омаловажаване на
изнасилванията, блудствата, содомията и прелюбодеянията.
Дори в училищата беше въведено сексуално образование по метода на Кинсей.
Скандално е, че големи американски списания като „Life“, „Time“, „Look“ и други популяризираха предполагаемите
резултати от изследванията на Кинси в областта на сексуалността, сякаш те бяха героични „научни“ постижения.
Още в самото начало критиците предупреждаваха за „сексуална анархия“ поради радикалната промяна в
правото, образованието и морала в духа на Кинси.
И наистина, фаталните последствия от тази анархия се усещат и до днес – особено за децата.
Защото зад мита за Кинси, разпространяван от кръгове, вдъхновени от сатаната, се крие бездна:
Доказано е, че основни части от записките и „изследванията“ на Кинси се основават на
протоколи на лица, извършили престъпления срещу деца.
Документираните случаи на сексуално насилие над бебета и деца бяха преинтерпретирани като
предполагаема „нормална детска сексуалност“.
В крайна сметка обаче ставаше дума за нищо друго освен за сексуално насилие над деца.
За повече подробна информация и контекст по тази тема вижте документалния филм на kla.tv
„Първите виновници за ранната сексуализация“.
Минали и настоящи скандали като „Пицагейт“, „Досиетата на Епщайн“ или процесът срещу Диди, както и педопрестъпността,
която се разпространява като епидемия по целия свят, хвърлят показателна светлина върху тези събития.
Те бяха значително ускорени преди всичко от фронталната атака на Кинси срещу първоначално
християнските ценностни основи на западната култура.
Нищо чудно, тъй като той самият се е отдавал на хомосексуални, воайорски и ексхибиционистични изстъпления и,
например, е представял секса с животни като нещо нормално.
Той дори стигна до ужасяващото твърдение: „Бебетата трябва да бъдат сексуално активни и
възрастните да задоволяват сексуалните им нужди“.
Всъщност Кинси смяташе, че децата „са сексуално активни и способни да изпитват оргазъм още от бебешка
възраст“ и че за задоволяването на сексуалните си нужди „се нуждаят от помощта на възрастни“.
Това не е нищо друго освен нормализиране на педофилията и сексуалното малтретиране на деца.
Както е известно, садомазохистът Кинси е водил двойствен живот.
В една грижливо скрита стая под покрива на къщата си той редовно организираше „групови сексуални
игри“ със своите служители, както и с избрани гости.
И техните съпруги трябваше да участват в това, както и съпругата му Клара К.
Две от книгите му – „Sexual Behaviour in the Human Male“ (Сексуалното поведение на мъжа) от 1948 г. и „Sexual Behaviour in
the Human Female“ (Сексуалното поведение на жената) от 1953 г. – бяха публикувани под общото наименование „Докладът на Кинси“.
За издаването им Кинси получи масивна подкрепа от Фондацията „Рокфелер“.
Тази фондация е финансова платформа на династията Рокфелер, която има сатанистично-масонска ориентация и
разполага с милиарди, но на пръв поглед се прикрива зад филантропията, т.е. благотворителността.
Благодарение на практически неограничената си финансова мощ, Фондацията „Рокфелер“ влияе върху политическите
събития и морално-етичните възгледи на цели народи в своя полза.
Трудно е да се повярва, но това е неоспорим факт:
Многобройните организации, създадени от висшето масонство, имат за основна цел да поставят
световното население под свой контрол и да го намалят.
Доказателства за това можете да намерите в речта „Тайното учение на масонските висши степени: Сатана е Бог“
В нея Иво Сасек разкрива, че във висшите ешелони на масонството от високите степени се извършват тежки престъпления като
малтретиране на деца, трафик на жени, трафик на наркотици, тайни спекулативни сделки, трафик на оръжие,
както и ритуално насилие, стигащо дори до канибализъм.