Šiuolaikiniai ginklai, nukreipti prieš bet kokią tikrą žiniasklaidos priemonę, tapo dirbtinio intelekto algoritmai
socialiniuose tinkluose ir paieškos sistemose. Kaip tai įmanoma?
Šiandien dirbtinis intelektas nusprendžia, koks turinys bus matomas, o koks – pasislėps skaitmeninėje užribėje.
Dirbtinio intelekto algoritmai lemia kiekvienos žiniasklaidos priemonės įtaką skaitmeninėje
erdvėje – ar mes to norime pripažinti, ar ne.
Per vidinį „Kla.TV“ darbuotojų mokymą Elias Sasek, pasitelkdamas paprastus paveikslėlius, iliustravo vadinamojo „shadow banning“
problemą ir paaiškino veiksmingas kovos su ja priemones.
Peržiūrėkite toliau pateiktą kalbą ir perduokite ją nepriklausomoms žiniasklaidos priemonėms bei
šviečiamiesiems įtakingiesiems asmenims. Kodėl taip?
Vėliausiai per kitą valdžios elito paskelbtą nepaprastąją padėtį visi tikri informaciniai kanalai vėl bus
uždrausti „YouTube“, „X“, „TikTok“ ir kitose platformose – kaip ir anksčiau per koronaviruso diktatūrą.
Kas šiandien pasikliauja savo pasiekiamumu socialinėje žiniasklaidoje ir nesukuria nepriklausomų
sklaidos kanalų, tas vėl pradės nuo nulio būtent tada, kai informavimas bus labiausiai reikalingas.
Mes kovojame tarp tiesos ir melo, mes kovojame tarp aiškumo ir apgaulės – ir kur vyksta ši kova?
O kovos laukas, kuriame kasdien veikiame, tapo, sakyčiau, daugiausia skaitmeninis.
Šiandien visas informacinis karas vyksta pirmiausia skaitmeninėje erdvėje – per pasaulinį internetą, per tinklą žmonės
yra manipuliuojami ir, tarsi patekę į masinę hipnozę, stumiami tiesiai į skaitmeninį paklydimą ir pavergimą.
Taip pat visi melagingi ir propagandiniai žiniasklaidos šaltiniai savo įtakos sferoje veikia daugiausia internete, todėl
dabar ir mano samprotavimai apsiribos šia skaitmenine erdve, nors apie tai būtų galima pasakyti dar daug daugiau.
Tačiau tuo pačiu metu mes kovojame dėl įtakos ir pasiekiamumo.
O siekiant įgyvendinti pasaulinės valdžios elito tikslus, bandoma vis naujais metodais ir
strategijomis apriboti mūsų veiksmų laisvę.
Visomis priemonėmis bandoma atimti iš mūsų įtaką ir pasiekiamumą, kad, jei įmanoma, nebegalėtume pasiekti žmonių.
Pirmiausia: kokioje padėtyje esame šioje kovoje?
Koronaviruso laikotarpis mums visiems dar visai šviežiai atmintyje – su „Kla.tv“ dirbome be pertraukos, o mūsų laidos
ir žiūrovų skaičius „Kla.tv“ platformoje išaugo milžiniškai.
Anksčiau mūsų vaizdo įrašai reguliariai sulaukdavo šimtų tūkstančių peržiūrų, o staiga – jau milijonų.
Ir įvyko dar vienas svarbus dalykas: staiga pajutome, kad žvalgybos kovoje nebebuvome vieni.
Šimtai naujų informacinių kanalų išdygo kaip grybai po lietaus.
Naujos laisvosios žiniasklaidos priemonės atsirado viena po kitos, o mes plaukėme ant koronaviruso metų
bangos, svyruodami tarp hakerų atakų ir milžiniško augimo.
Mūsų vaizdo įrašai sulaukė didžiulio susidomėjimo, tėčio kalbos apie tautas sulaukė didžiulio susidomėjimo, buvome pačiame
informavimo priešakyje, mūsų pasiekiamumas apėmė, be kita ko, „YouTube“, „Telegram“, „Facebook“ ir
„TikTok“ – visus žinomus socialinių tinklų kanalus.
Kai kurie mūsų kūriniai tuo metu taip pat pateko į tendencijas, t. y. į tokių socialinių tinklų populiariausių
sąrašus, o tada, pačiame koronaviruso sukelto pokyčių sūkuryje, užgriuvo didžiulė cenzūros banga.
Visi švietėjai turėjo nerimauti dėl savo kanalų, nes daugybė nepriklausomų ir alternatyvių žiniasklaidos priemonių neteko
savo kanalų, pavyzdžiui, „YouTube“, „Twitter“ ir „Facebook“.
Mes taip pat kovojome strategiškai ir sugebėjome išlaikyti arba atkovoti didžiąją dalį kanalų.
Tuoj po koronaviruso pandemijos, 2023 m. pradžioje, prasidėjo dirbtinio intelekto era, ir tai iš esmės viską pakeitė.
Staiga vėl buvo leidžiama sakyti, ką tik norisi: jokių „strike’ų“, jokių kanalų blokavimų, jokių įspėjimų – nieko.
Didieji socialinių tinklų įkūrėjai netgi atsiprašė už savo cenzūros pastangas.
„Facebook“ įkūrėjas Zuckerbergas podkaste netikėtai užsiminė apie žymius Apšvietos veikėjus.
Abi vyriausybės privertė jį cenzūruoti vaizdo įrašus, o jis, laikydamasis labai rimto veido, pažadėjo,
kad dabar supranta geriau ir ateityje elgsis geriau.
Kaip atgailos ženklą, jis iš karto pašalino ir faktų tikrintojus iš „Facebook“.
Tada – laisvės ekstremizmas. Už žodžio laisvę kovojantis Elonas Muskas įsigijo piktąjį „Twitter“ ir pakeitė jo pavadinimą.
Pagaliau „X“, kitaip tariant „Twitter“, vėl galima sakyti, ką tik nori.
Tai turėtų būti saugi prieglobsčio vieta, kurioje būtų užtikrinta žodžio laisvė.
Tada „YouTube“ pasekė šiuo pavyzdžiu ir išlaisvino užblokuotus kanalus iš skaitmeninės kalėjimo, tarsi staiga viskas vėl būtų
gerai, tačiau išvaizda buvo apgaulinga. Kas ten iš tikrųjų įvyko?
Kadangi šiandien tarp mūsų yra ne tik technologijų entuziastų, pabandysiu paaiškinti šią klastingą strategiją
pateikdamas pavyzdžius, kurie bus suprantami mums visiems.
Įsivaizduok, kad eini į parodą ir nori savo produktus pristatyti pasaulinei auditorijai.
Ponas „Google“ tave labai šiltai pasveikina. Jis giria tavo produktus ir pagiria tave, sakydamas, koks vertingas esi parodai.
Jis keletą kartų pabrėžia, kaip džiaugiasi, kad tu čia esi. Jis yra nuoširdus.
Tačiau vietoj to, kad tau būtų skirtas stendas parodų salėje, savo prekybos stendą galėsi įrengti kongresų centro katilinėje.
Parodų salėje virš tavęs susirinko didžiulė minia ir vyksta didžiulis stumdymasis.
Pas tave kartais užsuka šildymo sistemų specialistas.
Tu nepraleisi progos bent jau jam pristatyti savo produktus.
Galiausiai grįžti namo ir džiaugiesi, kad bent jau šildymo sistemų montuotoją ir valytoją pavyko įtikinti savo produktais.
Atsisveikindamas paklausi ponio „Google“, kodėl jis tave apgyvendino šluotų sandėlyje.
Jis tik plepa kažką apie laisvą konkurenciją, atvirą kultūrą, nurodo savo parodos taisykles ir sako, kad taip turi būti.
Pabaigoje jis labai, labai nuoširdžiai padėkoja už tai, kad buvai, ir sako, kad būtinai turi sugrįžti ir kitais metais.
Arba nueini į paštą: su savimi turi 137 000 laiškų, kurių visų adresatus rinkai ir frankavai ištisus metus.
Kadangi laiškų yra tiek daug, tu iškart važiuoji su karučiu į paštą.
„YouTube“ darbuotoja labai maloniai sako:
„Oho, jums tikrai tenka išsiųsti daug laiškų.
„Jūs buvote darbštūs, tai darote labai gerai!“
Beje, norint pervežti tiek laiškų, reikėtų 100–150 pilnų karučių. Tada visą dieną teks lakstyti pirmyn ir atgal.
Po savaitės sužinosi, kad paštininkas išnešė tik 800 laiškų.
Kai paklausi jo, kur gi yra likę 136 200 laiškų, jis išsisukinėja, kad bendrosiose sąlygose
nurodyta, jog jie nėra įpareigoti pristatyti visų laiškų.
Tam tikromis aplinkybėmis, pavyzdžiui, esant audrai ar kitokiems krituliams, jie gali pristatyti laiškus tik iš dalies arba visai
to nedaryti, teikdami pirmenybę kitiems svarbiems laiškams.
Bet juk aš visada galiu sugrįžti ir atnešti dar daugiau laiškų. Juk paštas skirtas visiems.
Arba gali užsisakyti salę didžiuliame teatre.
Paskutinis pavyzdys. „Telegram“ tave maloniai pasveikina.
Gali pristatyti savo pasirodymą scenoje.
Tačiau į salę beveik niekas neateina.
Keista, bet pro galines duris įeina tik keli svečiai.
Galiausiai paaiškėja, kad pagrindinės durys buvo užbarikaduotos asmens sargybinių.
Ponas Telegram apgailestauja dėl šių aplinkybių.
Tačiau galiu tave užtikrinti, kad bet kuriuo metu tiek žmonių, kiek įeis pro galinius
vartus, galės dalyvauti tavo pasirodymuose.
Jis tikrai esąs prieš cenzūrą. Ir tu bet kada gali vėl sugrįžti.
Jis labai giria tavo pasirodymą.
Ir jis sako, kad tikrai užtars tave. Tačiau pagrindinės durys lieka užrakintos.
Mieli draugai, šie pavyzdžiai toli gražu nėra perdėti.
Lygiai taip pat yra ir su „Shadow Banning“ – kitaip tariant, pasiekiamumo ribojimu, kurį vykdo dirbtinis intelektas,
kuris veikia jau dvejus metus ir tampa vis klastingesnis.
Dėl sudėtingų dirbtinio intelekto algoritmų, kurie prieštarauja informacijos sklaidai ir dar pačioje pradžioje
užgniaužia bet kokį tikrą tiriamąjį žurnalizmą, mes, „Google“ komanda, jau seniai atsidūrėme užkampyje.
„YouTube“ turime 137 000 prenumeratorių, tačiau kiekvienas vaizdo įrašas surenka tik šiek tiek daugiau nei 1000 peržiūrų.
„Telegram“ paieškoje mūsų nerastumėte.
Taigi žmonės į mūsų laidas patekia tik per užpakalines duris.
Visi socialinių tinklų administratoriai yra draugiški ir malonūs.
Niekas nesiskundžia dėl mūsų temų. Visi tik plepa apie žodžio laisvę.
ES taip pat nebereikia cenzūros ministerijos.
Visą darbą dabar atlieka algoritmai ir jų dirbtinis intelektas, kurie praleidžia tik tai, kas atitinka nustatytą
naratyvą, ir tik tiek, kad nesusidarytų jokio pasipriešinimo.
Tiek apie šią problemą. Tikiuosi, kad supratote šį pavyzdį.
Šis faktas praėjusių metų pabaigoje mane tikrai atvedė prie nevilties ribos ir pakirto mano tikėjimą.
Beveik pasidavėme. Juk kol pagaliau supranti tą gudrų žaidimą, atrodo, kad jau per vėlu.
O dabar galbūt klausi savęs: kas gi nutiko Eliui?
Mūsų laidos „Kla.TV“ vis dar sulaukia daug peržiūrų.
Viena ar kita laida nuolat sulaukia daugiau nei 100 000 peržiūrų. Kartais netgi daugiau.
Daugelis nepriklausomų žiniasklaidos priemonių dėl tokių skaičių tiesiog susižavėtų. Ir tai man aišku.
Ir esu dėkingas už viską, ką mums leidžiama nuveikti, už tai, kad apskritai vis dar galime ir turime teisę veikti.
Aš taip pat esu įsitikinęs, kad dar neatėjo ta naktis, kai niekas nebegalės veikti, kaip rašoma Jono 9,4.
Kaip šiuo metu susidaro šie peržiūrų skaičiai?
Kiekvieną kartą, kai laida sulaukia didelio populiarumo, tai įvyksta ne todėl, kad ji, kaip anksčiau, būtų pasirodžiusi
socialiniuose tinkluose, „YouTube“ ar „Telegram“ rekomendacijų sistemoje, o todėl, kad žmonės ją tiesiogiai perdavė kitiems.
Kiekvieną kartą, kai žmonės, kuriems tiesiogiai rašome, persiunčia ir platina mūsų pranešimus, gali
susidaryti vadinamasis „sniego gniūžtės“ platinimo efektas.
Visos laidos, kurios tiesiog transliuojamos ir nėra toliau platinamos, išlieka žemo lygio.
Nesvarbu, koks svarbus bebūtų šis klausimas.
Dabar norėčiau jums praktiškai pristatyti keturias priemones, kurioms skiriame didžiausią dėmesį skleidimo procese.
Kiekvienas iš mūsų gali prisidėti prie šių paprastų tikslų įgyvendinimo.
Taigi, kaip pirmąją priemonę aš paminėčiau tiesioginį pristatymą prenumeratoriams.
Savo skaitmeninę pristatymo sistemą orientuojame taip, kad galėtume tiesiogiai pristatyti prekes kuo daugiau žmonių,
nepriklausydami nuo socialinių tinklų ir nesitikėdami, kad socialinių tinklų diktatoriai kada nors mūsų pasigailės.
Kuo daugiau žmonių galime aprūpinti tiesiogiai, tuo daugiau žmonių galime įtraukti į mūsų viziją, kad jie savo ruožtu toliau
skleistų mūsų aktualias temas arba prisijungtų prie „Strategijos 2+“, taptų bendradarbiais ir pasinaudotų mūsų siūlomomis
galimybėmis – dalyvautų renginiuose ir pan. Taigi tai yra raktas.
Todėl praktiškai įdiegėme dvi konkrečias naujoves.
Pirma: pradėjome naudotis nauja platforma „Substack“.
Ją galima pasiekti paspaudus nuorodą Substack.kla.tv arba ieškant oranžinio mygtuko „Social“ – jį rasite
paspaudę viršutiniame dešiniajame Kla.TV svetainės kampe.
Tai nurodyta ten. Šioje platformoje kasdien įkeliame visas laidas vokiečių kalba. Vėliau gali būti pridėtos ir kitos kalbos.
Be to, per „Substack“ šiuo metu kasdien elektroniniu paštu informuojame daugiau nei 40 000 prenumeratorių
apie naujausius leidinius, o iš ten gali prasidėti tikras informacijos plitimo fejerverkas.
Taigi čia turime tiesioginį tiekimą, kurį ketiname smarkiai išplėsti.
O kaip būtų, jei kitu tikslu užsibrėžtume surinkti 500 000 prenumeratorių, gaunančių naujienas tiesiogiai?
Tai būtų kitas tarpinis tikslas. Ar prisijungsite?
Naudodamiesi „Substack“, mes dar vienu svarbiu aspektu esame žingsniu priekyje.
Apklausos rodo, kad šiandien klasinę televiziją žiūri tik labai nedaug žmonių.
Dauguma žmonių žiūri televiziją savo išmaniuosiuose televizoriuose arba projektoriuose, naudodamiesi įvairių
transliacijų paslaugų teikėjų, pavyzdžiui, „Disney+“, „Netflix“, „Prime“ ar kaip jie ten vadinasi, paslaugomis.
O naudodamiesi „Substack“ pagaliau galima žiūrėti „Kla.TV“ ir išmaniajame televizoriuje.
Per mūsų „Substack“ kanalą „Kla.TV“ tampa tikru transliacijų teikėju.
Be to, „Kla.TV“ svetainės dešiniame viršutiniame kampe įdėjome naują raudoną mygtuką, pavadintą „TV“.
Jei ten paspaudžiate, pateksite tiesiai į instrukciją, kaip viską nustatyti, kad galėtumėte žiūrėti
„Kla.TV“ tiesiai savo televizoriuje ar projektoriuje.
Būtent, tie žmonės, kuriems mes ten pranešame, yra mūsų rankose.
„Substack“ nėra mūsų pačių nuo nulio sukurta platforma, tačiau prenumeratorius valdome patys ir nesame
priklausomi nuo jokios socialinių tinklų informacinės sistemos.
Jau seniai laikas, kad visi žmonės tiesiog pašalintų savo transliacijų paslaugas, kurios juos tik kvailina,
ir vietoj to kiekvieną vakarą per „Substack“ programėlę žiūrėtų „Kla.TV“ bei įsitrauktų į švietimo kovą.
Taip. Tai yra… Taip, mano nuomone, turėdama šią galimybę „Kla.TV“ niekuo nenusileidžia kitoms televizijos stotims, nes
tai yra naujausias ir moderniausias būdas žiūrėti televiziją.
Kaip galėtumėte prisidėti prie šios strategijos įgyvendinimo?
Jei „Kla.TV“ svetainėje viršutiniame dešiniajame kampe paspausite žalią mygtuką „Naujienlaiškis“, galėsite peržiūrėti
visus mūsų siūlomus naujienlaiškius ir tiesioginius pristatymus.
Nesivaržydami dalinkitės šia informacija ir įtraukite ten esančius žmones į naujienlaiškio sąrašą.
Yra vienas gana geras būdas: pačioje svetainės apačioje
Vienu paspaudimu galima rekomenduoti naujienlaiškį, o gavėjams tereikia paspausti mygtuką – ir jie jau yra prenumeratoriai.
Tada – antrasis tiesioginio tiekimo sprendimas, kuris yra visiškai naujas.
Tik šią savaitę mums pavyko pasiekti proveržį, nes dabar galime siųsti vadinamuosius „push“ pranešimus
tiesiai mūsų „Kla.TV“ žiūrovams per interneto naršyklę.
Kitaip tariant, naujiems lankytojams „Kla.TV“ svetainėje kartkartėmis pasirodo toks pranešimas:
Ten bus parašyta: „Ar galime Jus informuoti, kai bus paskelbtas naujas vaizdo įrašas?“
Jei lankytojas paspaudžia „Taip“, jo kompiuteryje arba mobiliajame telefone iškart pasirodo pranešimas,
kai paskelbiame naują laidą, ir mes galime jam iškart parašyti ir pasakyti: „Yra kažkas naujo!“
Man tai taip pat yra žingsnis, kurį jau daugelį metų norėjau žengti, o šią savaitę pagaliau pavyko.