AI-algoritmer i sosiale medier og søkemotorer har blitt de moderne våpnene mot ethvert reelt
informasjonsmedium. Hvordan er noe slikt mulig?
I dag er det AI som avgjør hvilket innhold som blir synlig – og hvilket som forsvinner ut i det digitale ingenmannsland.
AI-algoritmer styrer innflytelsen til hvert enkelt informasjonsmedium i det digitale
rommet – enten vi vil innrømme det eller ikke.
I forbindelse med et internt kurs for Kla.TV-ansatte illustrerte Elias Sasek problematikken rundt såkalt «shadow banning»
ved hjelp av enkle bilder og redegjorde for effektive mottiltak.
Ta en titt på talen nedenfor og del den med uavhengige medier og opplysende influencere. Hvorfor det?
Senest ved neste krisesituasjon som makteliten definerer, vil alle ekte informasjonskanaler igjen bli utestengt fra YouTube,
X, TikTok og lignende – akkurat som under koronadiktaturet.
Den som i dag stoler på sin rekkevidde på sosiale medier og ikke bygger opp uavhengige distribusjonskanaler, må
starte helt på null akkurat når opplysning er mest nødvendig.
Vi står midt i en kamp mellom sannhet og løgn, vi står midt i en kamp mellom klarhet og
villedning – og hvor utspiller denne kampen seg?
Og slagmarken vi beveger oss på hver dag, har i hovedsak blitt digital, vil jeg si.
I dag foregår hele informasjonskrigen først og fremst digitalt; via det verdensomspennende internett, nettet,
blir folk manipulert og, i en slags massehypnose, drevet rett inn i digital villfarelse og slaveri.
Også alle løgnene og propagandamediene har hovedsakelig internett som sitt innflytelsesområde, og derfor begrenser jeg
nå også mine betraktninger til dette digitale rommet, selv om det ville være mye mer å si utover dette.
Men samtidig befinner vi oss i en kamp om innflytelse og rekkevidde.
Og for å gjennomføre den globale maktelitens mål, prøver man å begrense vår handlefrihet med stadig nye metoder og strategier.
De prøver med alle midler å frata oss innflytelse og rekkevidde, slik at vi i størst
mulig grad ikke lenger skal kunne nå ut til folk.
Først og fremst: Hvor står vi i denne kampen?
Koronatiden ligger fortsatt friskt i minnet hos oss alle; vi har jobbet på spreng med Kla.tv, og antall sendinger
og rekkevidden vår på Kla.tv har tatt et skikkelig sprang.
Før hadde vi jevnlig hundretusener av visninger på videoene våre, men plutselig var det jevnlig millioner av visninger.
Og det skjedde noe annet sentralt: Plutselig følte vi at vi ikke lenger var alene i opplysningskampen.
Hundrevis av nye informasjonskanaler skjøt opp som sopp.
Nye uavhengige medier dukket opp i raskt tempo, og vi red på bølgen gjennom koronatiden, mellom hackerangrep og enorm vekst.
Videoene våre gikk som en fart, pappas nasjonale taler gikk som en fart, vi var i forkant av informasjonsarbeidet,
og vi nådde ut blant annet på YouTube, Telegram, Facebook og TikTok – altså de kjente sosiale mediene.
Noen av produksjonene våre havnet i denne perioden også blant trendene, altså på topplistene, på slike sosiale
medier, og så, midt i koronakrisen, kom den store sensurbølgen.
Alle opplysningsaktører måtte frykte for kanalene sine, og utallige uavhengige og alternative medier mistet
kanalene sine, for eksempel på YouTube, Twitter og Facebook.
Også vi kjempet strategisk og klarte å beholde eller gjenerobre de aller fleste kanalene.
Rett etter koronapandemien, i begynnelsen av 2023, begynte AI-tiden, og med det skjedde det en grunnleggende endring.
Plutselig fikk man igjen lov til å si hva man ville, ingen advarsler, ingen kanalblokkeringer
lenger, ingen påminnelser lenger – ingenting.
De store grunnleggerne av sosiale medier ba til og med om unnskyldning for sine forsøk på sensur.
Facebook-grunnleggeren Zuckerberg begynte plutselig å snakke om kjente opplysningsfilosoffer i podcasten.
De to regjeringene har tvunget ham til å sensurere videoer, og med et høytidelig ansiktsuttrykk lovet han at han nå
hadde lært av sine feil og ville gjøre det bedre i fremtiden.
Som et tegn på sin anger fjernet han også faktasjekkerne på Facebook med en gang.
Så kom frihetsekstrimismen. Ytringsfrihetsforkjemperen Elon Musk kjøpte det onde Twitter og ga det et nytt navn.
Endelig kan man igjen si hva man vil på X, også kjent som Twitter.
Det skal være et trygt tilfluktssted for ytringsfriheten.
Deretter fulgte YouTube etter og løslot de sperrede kanalene fra det digitale fengselet, som om alt plutselig var i orden
igjen, men inntrykket var villedende. Hva skjedde egentlig der?
Siden vi ikke bare har teknologientusiaster blant oss i dag, skal jeg prøve å forklare denne
listige strategien med eksempler som alle kan forstå.
Tenk deg at du skal på en messe og ønsker å presentere produktene dine for et internasjonalt publikum.
Herr Google tar imot deg på en svært vennlig måte. Han roser produktene dine og
smigrer deg med hvor verdifull du er for messen.
Han understreker flere ganger hvor glad han er for at du er her. Han er hjertelig.
Men i stedet for å gi deg en stand i messehallen, får du sette opp salgsstanden din i fyrrommet på kongressenteret.
I messehallen over deg er det fullt av folk og stor trengsel.
Du får av og til besøk av en varmetekniker.
Du lar ikke sjansen gå fra deg til i det minste å vise ham produktene dine.
Til slutt drar du hjem og er glad for at du i det minste klarte å overbevise varmeteknikeren og
rengjøringsdamen om fordelene ved produktene dine.
Når du tar farvel, spør du herr Google hvorfor han har plassert deg i kosteskapet.
Han babler bare litt om fri konkurranse og en åpen kultur, henviser til messereglene sine og sier at det må være slik.
Til slutt takker han deg veldig, veldig hjertelig for at du var der, og sier at du absolutt må komme tilbake neste år.
Eller så går du til postkontoret: Du har 137 000 brev med deg, og du har samlet inn og frankert
adressene til alle mottakerne gjennom mange år.
Siden det er så mange brev, går du rett til postkontoret med trillebåren.
YouTube-ansatte sier på en veldig vennlig måte:
«Jøss, de har jo mange brev å sende.
«De har jo vært flinke, det klarer de veldig bra!»
Forresten, for å frakte så mange brev må man kjøre 100 til 150 fulle trillebårer. Da må man gå frem og tilbake hele dagen.
En uke senere får du vite at postbudet bare har levert 800 brev.
Når du spør ham hvor de resterende 136 200 brevene er, kommer han med en utflukt om at det står i
vilkårene at de ikke er forpliktet til å levere alle brevene.
Under visse omstendigheter, som for eksempel uvær eller annen nedbør, kan det hende at de kun leverer deler av posten, eller at
de avstår helt fra levering til fordel for andre viktige brev.
Men jeg skulle jo komme tilbake når som helst og levere enda flere brev. Postkontoret er jo til for alle.
Eller så reserverer du en sal i et stort teater.
Et siste eksempel. Herr Telegram hilser deg hjertelig velkommen.
Du får lov til å fremføre showet ditt på scenen.
Men det er nesten ingen som finner veien inn i salen.
Merkelig nok er det bare noen få gjester som kommer inn gjennom bakdøren.
Til slutt viser det seg at hoveddøren var sperret av livvakter. Herr Telegram beklager situasjonen.
Men vær trygg på at det til enhver tid vil være plass til alle som kommer inn gjennom bakdøren,
slik at de også kan delta på forestillingene dine.
Han er jo virkelig imot sensur. Og du er velkommen tilbake når som helst.
Han roser opptredenen din i de varmeste ordelag.
Og han sier at han virkelig skal kjempe for deg. Hoveddøren forblir imidlertid låst.
Kjære venner, disse eksemplene er slett ikke overdrevet.
Det er akkurat slik det forholder seg med «shadow banning», eller på norsk «rekkeviddebegrensning» gjennom kunstig intelligens,
som har pågått i to år og blir stadig mer utspekulert.
På grunn av de sofistikerte AI-algoritmene, som motarbeider åpenhet og kveler all ekte undersøkende journalistikk i
fødselen, har vi hos Google for lengst havnet i kosteskapet.
På YouTube har vi 137 000 abonnenter, men hver video får bare litt over 1 000 visninger.
På Telegram finner man oss ikke ved å søke.
Folk kommer altså bare inn på sendingene våre via bakdøren nå.
Alle som driver sosiale medier er vennlige og hyggelige.
Ingen klager på temaene våre. Alle snakker i vei om ytringsfrihet.
Heller ikke EU trenger lenger et sensurdepartement.
Nå er det algoritmer og kunstig intelligens som tar seg av hele arbeidet, og de slipper bare gjennom det som
passer inn i den forhåndsbestemte fortellingen – og akkurat i den grad at det ikke oppstår noen motstand.
Så mye om problemstillingen. Jeg håper dere har forstått eksemplet.
Dette faktum brakte meg virkelig til randen av fortvilelse mot slutten av fjoråret og tærte på troen min.
Man var nær ved å gi opp. For før man i det hele tatt har gjennomskuet det listige
spillet, føles det allerede som om det er for sent.
Og nå lurer du kanskje på: Hva er det egentlig med Elias?
Programmene våre på Kla.TV har jo fortsatt mange visninger.
Gang på gang klarer et program å nå over 100 000 visninger. Noen ganger til og med flere.
Mange uavhengige medier ville gjerne ha slikt et opplag. Og det er jeg klar over.
Og jeg er takknemlig for alt det vi får lov til å utrette, og for at vi i det hele tatt
fortsatt kan og får lov til å utrette noe.
Jeg er også overbevist om at den natten, der ingen lenger kan virke, slik det står i Johannes 9,4, ennå ikke har kommet.
Hvordan kommer disse visningstallene frem akkurat nå?
Når et program blir en hit, er det ikke fordi det har dukket opp i anbefalingssystemet på sosiale medier,
YouTube eller Telegram, slik det var før, men fordi folk har delt det direkte med hverandre.
Når folk som vi henvender oss direkte til, videresender og sprer våre utsendelser, kan det
oppstå en såkalt «snøball-effekt» i spredningen.
Alle sendinger som bare sendes på TV og ikke videreformidles, holder seg på et lavt nivå.
Uansett hvor viktig temaet måtte være.
Jeg vil nå på en helt praktisk måte presentere fire tiltak som vi fokuserer på i forbindelse med spredningen.
Hver og en av oss kan bidra til å oppnå disse enkle målene.
Så som første tiltak ville jeg nevne direkte levering til abonnentene.
Vi retter vår digitale leveringsstruktur mot å kunne levere direkte til så mange mennesker som mulig, uten å være
avhengige av sosiale medier eller i det stille håpe på at sosiale mediers diktatorer en gang vil vise oss nåde.
Jo flere mennesker vi kan nå direkte, desto flere kan vi inspirere til å spre budskapet om våre viktige temaer videre
eller delta i «Strategi 2+» for å bli medvirkende og ta del i de mange tilbudene vi har, delta på
arrangementer og så videre. Dette er altså en nøkkel.
Derfor har vi i praksis innført to konkrete endringer.
For det første: Vi har tatt i bruk en ny plattform, Substack.
Du kan få tilgang til den via lenken Substack.kla.tv, eller ved å klikke på den oransje
«Social»-knappen øverst til høyre på Kla.TV-nettsiden.
Det står oppført der. På denne plattformen legger vi daglig ut alle sendingene på tysk. Flere språk kan komme til senere.
Og via Substack sender vi for tiden daglig e-post til over 40 000 abonnenter med direkte informasjon om de nyeste
utgavene, og derfra kan det oppstå en eksplosiv spredning.
Her har vi altså en direkte leveranseordning som vi skal utvide betydelig.
Hva med å sette oss et nytt mål om å få 500 000 abonnenter på direkteutsendelsen?
Det ville være et neste delmål. Er dere med på det?
Med Substack ligger vi også i forkant på et annet viktig område.
Meningsmålinger viser at svært få mennesker ser på tradisjonell TV i dag.
De fleste ser på TV på smart-TV-en eller projektoren sin via ulike strømmetjenester, som
Disney+, Netflix, Prime eller hva de nå enn heter.
Og med Substack kan man nå endelig se Kla.TV også på smart-TV-en.
Gjennom Substack-kanalen vår blir Kla.TV en ekte strømmetjeneste.
Og vi har lagt til en ny rød knapp øverst til høyre på Kla.TV-nettsiden, som heter «TV».
Hvis du klikker der, kommer du rett til en veiledning som forklarer hvordan du må sette opp alt for å
kunne se Kla.TV direkte på TV-en eller projektoren din.
Nettopp, disse menneskene som vi gir beskjed til, de er i våre hender.
Substack er ikke utviklet av oss fra grunnen av, men vi har selv kontroll over abonnentene og er ikke
avhengige av et informasjonssystem på sosiale medier.
Det er på høy tid at alle avinstallerer strømmetjenestene sine, som uansett bare gjør dem dumme, og i stedet ser på Kla.TV hver
kveld via Substack-appen og blir inspirert til opplysningskampen.
Ja. Det er en… Ja, med denne muligheten ligger Kla.TV etter min mening på ingen måte etter andre TV-kanaler, fordi
dette er den nyeste og mest moderne måten å se på TV på.
Hvordan kan dere bidra til denne strategien?
Hvis dere klikker på den grønne knappen «Nyhetsbrev» øverst til høyre på Kla.TV-nettsiden, får dere en
oversikt over alle nyhetsbrev og direkte leveranser vi tilbyr.
Del gjerne dette videre, og meld folkene der på nyhetsbrevet også.
Det finnes en ganske god metode: Helt nederst på nettsiden
Man kan anbefale nyhetsbrevet med ett klikk, og så trenger mottakerne bare å trykke på en knapp for å melde seg på.
Deretter en ny ordning for direkte levering – den er helt ny.
Det var først denne uken vi klarte å oppnå et gjennombrudd, fordi vi nå kan sende såkalte
push-varsler direkte til våre Kla.TV-seere via nettleseren.
Det vil si at det fra tid til annen dukker opp en melding på Kla.TV for nye besøkende, som ser slik ut:
Der står det da: «Kan vi gi deg beskjed når en ny video blir publisert?»
Hvis besøkende klikker på «Ja», dukker det opp en melding direkte på vedkommendes datamaskin eller mobiltelefon når vi
publiserer et nytt innlegg, og vi kan gi vedkommende beskjed med en gang og si: «Det er noe nytt her!»
Også dette er et skritt jeg har ønsket å ta i mange år, og denne uken gikk det endelig.