För frihetsälskande människor blir det allt trängre:
I olika länder runt om i världen sker en allt strängare kontroll av människorna.
Ett aktuellt exempel från Storbritannien:
Den brittiska Labour-regeringen under premiärminister Keir Starmer har banat väg för att kommunerna ska kunna genomföra
konceptet med de så kallade 15-minutersstäderna över hela landet.
Under förevändningen av klimatneutralitet och avkarbonisering, det vill säga minskningen av koldioxidutsläppen, kan nu den
brittiska befolkningens rörelsefrihet helt enkelt inskränkas.
För Oxford ska det sätta igång redan i år: Staden delas in i sex 15-minuterszoner.
Trafiken mellan zonerna är gratis för invånarna endast 100 dagar om året.
Ett övervakningssystem bestående av kameror, bommar och automatisk nummerplåtsigenkänning ska säkerställa att alla
invånare följer reglerna. I annat fall riskerar man böter.
Det som framställs som klimat- eller miljöskydd är i slutändan inget annat än en övervakningsstat som utnyttjar teknik!
En sådan diktatorisk regeringsform hade länge varit målet för självutnämnda blivande världshärskare.
I årtionden har de arbetat med att utforma en ny regeringsform, den så kallade teknokratin.
I följande program avslöjas de drivande krafterna bakom den teknokratiska rörelsen,
dess farliga planer och försåtliga metoder.
Låt oss börja från början, med teknokratirörelsens tillkomst och mål.
Amerikanen Howard Scott tog initiativet till den så kallade Tekniska alliansen vintern 1918.
Medlemmarna i den tekniska alliansen delade övertygelsen att demokrati, nationell suveränitet och marknadsekonomi
hade misslyckats och måste ersättas av ett icke-valt styre bestående av ingenjörer och tekniska experter.
De krävde att samhället skulle omformas enligt vetenskapens och teknikens principer.
Ert nya ekonomiska och monetära system bör bygga på en kontrollerad fördelning och en styrd förbrukning av energi.
För detta ändamål har de redan tagit fram ”energiintyg”, även kallade ”energifördelningskartor”.
Dessa bör innehålla alla personuppgifter om varje medborgare – det vill säga ålder, kön, yrke, bostadsort, en
energitilldelning, en översikt över gjorda inköp samt certifikatens utfärdande- och giltighetsdatum.
Energicertifikaten utgjorde den nya valutan.
Det låter verkligen som en föregångare till den globalt planerade e-ID:n för alla medborgare, kopplad
till en basinkomst i digitala centralbankspengar.
Detta system syftar till att avskaffa val och partipolitik och ersätta dem med en
centraliserad kontroll av produktionen och resurserna.
I slutändan skulle ett nordamerikanskt Technat uppstå: ”The Technate of America”.
Tanken är att detta Technat skulle utgöra en ”oberoende, självförsörjande geografisk enhet”.
Regeringen skulle då ha kontroll över alla råvaror, företag, fabriker och industrier inom Technat
samt fullständig tillgång till befolkningens egendom.
Men vem var initiativtagaren till den tekniska alliansen?
Låt oss granska Howard Scott lite närmare. Var han en visionär eller snarare en marionett?
Man vet inte mycket om Howard Scotts (1890–1970) tidiga år.
Han ”dykte upp” plötsligt 1918 i Greenwich Village i New York.
Trots att han endast hade ett betyg från nionde klass betraktade Scott sig själv som en ”bohemisk ingenjör” .
År 1933 grundade Howard Scott Technocracy Incorporated, en organisation som han ledde fram till sin död år 1970.
En ögonvittne berättar att Howard Scott ska ha haft en stor fantasi och uppträtt som
en ”profet”, vilket följande citat visar:
”Howard förklarade för mig att han visste att det samhälle han kämpade för ännu inte kunde uppstå.”
”Det skulle först behöva genomföras experiment från vänster och experiment från höger, ...”
Hur kunde Scott redan omkring 1920 veta hur historien skulle utvecklas? På den tiden låg det ju fortfarande i framtiden.
I boken ”Words and Wisdom of Howard Scott” sa Scott följande i ett tal 1961:
”…ett av de stora problemen med allt detta är att era datorer kommer att göra era bokförare och ingenjörer överflödiga, och att
de även kommer att göra era chefer samt arbetare och anställda överflödiga, vilket innebär ännu
mer makt för alla datorstyrda kontrollmekanismer.”
Kunde Scott redan 1961 veta hur det skulle sluta i dag?
Hade han kanske okända välgörare som hade hjälpt honom att få sin befattning?
Hade teknokratirörelsen någon koppling till den finansiella eliten?
Teknokratirörelsen , som huvudsakligen bestod av ingenjörer och forskare, bildades vid Columbia University i New York.
Enligt teknokratiexperten Patrick Wood var Columbia University redan då en ”progressiv tankesmedja”.
Universitetet hade nära kopplingar till Rockefeller-dynastin.
På detta sätt skedde bland annat även från Columbia-universitetet utgången erövring och
omvandling av sjukvårdssektorn genom familjen Rockefeller:
Från naturläkemedel till den kemiska läkemedelsindustrin.
Från och med 1910 skapade Rockefeller-familjen därmed en gigantisk avsättningsmarknad för sina kemiska,
oljebaserade produkter inom den medicinska sektorn.
Just vid Columbia University var från och med 1959 även en nyckelperson bland dagens världsledare
verksam: den inflytelserike globalstrategen och David Rockefellers nära vän, Zbigniew Brzeziński.
Han undervisade där som professor i statsvetenskap.
Förutom Rockefellers hade Brzeziński även nära förbindelser med Edmond Adolphe de Rothschild, en ättling till Rothschild-dynastin
– precis som Rockefellers en dynasti inom högfinansen som befinner sig högst upp i frimurarnas hierarki. Mer om detta senare.
Brzeziński gav 1970 ut boken ”Mellan två tidsåldrar: Amerikas roll i den teknetroniska eran”.
I den här boken visar han sig vara en fullblods-teknokrat. Boken avslöjar de
teknokratiska målen för att upprätta världsherravälde.
Vilka farliga mål strävade Brzeziński & Co efter?
Redan i sin pamflett ”Technocracy in Plain Terms”, som publicerades 1939, skrev de tidiga teknokraterna:
”Teknokrati står för [...] en ny form av kontroll som utövas och leds av en kontinental kontrollinstans, […]”
Vilka krav ställer de på teknokratin?:
”Det handlar om en ny metod för samhällsstyrning, (…) Endast teknokratin kan åstadkomma detta – den
vetenskapliga kontrollen av alla sociala funktioner.”
”Teknokrati är vetenskapen om social ingenjörskonst …”
Social engineering är ett begrepp som avser manipulationsmetoder som syftar till att framkalla vissa beteenden hos personer.
Enligt Technocracy Inc. ska slutprodukten vara ”ett kontinentalt system för mänsklig betingning”. Med
detta avses inlärningen av stimulans-reaktionsmönster.
Tanken var alltså att medvetet ”träna upp” den teknokratiska medborgaren genom ett system med belöningar och straff.
Initiativ i Kina för ett socialt kreditsystem går i samma riktning: politiskt önskvärt, det vill säga anpassat beteende,
belönas, medan beteende som inte följer normerna bestraffas.
Zbigniew Brzeziński skriver något senare i sin bok från 1970, ”Mellan två tidsåldrar”:
”Den teknetronska tidsåldern präglas av att ett alltmer kontrollerat samhälle gradvis växer fram.”
”Ett sådant samhälle skulle styras av en elit som inte är bunden av traditionella värderingar.”
Hur styr eliten medborgarna? Brzeziński förklarar:
”Om den inte hindrades av de traditionella liberala värderingarnas begränsningar skulle denna elit inte tveka att
uppnå sina politiska mål genom att använda de senaste moderna teknikerna för att påverka allmänhetens beteende och
hålla samhället under noggrann övervakning och kontroll.”
I sin artikel ”America in the Technetronic Age” från 1968 skrev Brzeziński:
”Som jag redan har påpekat kommer det snart att vara möjligt att utöva en nästan fullständig övervakning av varje medborgare och
föra aktuella, fullständiga register som, utöver de mer vanliga uppgifterna, till och med innehåller ytterst personliga
uppgifter om medborgarens hälsa eller personliga beteende.”
”Dessa handlingar kommer att finnas tillgängliga för myndigheterna för omedelbar åtkomst.”
Brzeziński skrev vidare i artikeln:
”Makten kommer att övergå i händerna på dem som kontrollerar informationen och som snabbast kan sätta den i sammanhang.”
Hittills kan man säga att teknokraterna, liksom Brzeziński och ”hans vänner”, helt öppet strävade efter att
bygga upp ett samhälle där medborgarna ständigt medvetet manipuleras, kontrolleras och styrs.
Och allt detta med hjälp av de senaste psykologiska rönen och den modernaste tekniken.
Hur kommer det sig att genomförandet av sådana planer redan idag har kommit så långt och att man redan
debatterar införandet av 15-minutersstäder offentligt?!
Om man beaktar Brzezińskis, Rockefellers och Rothschilds kopplingar till höggradig
frimureri, ligger svaret uppenbart till hands.
De är en del av en världsomspännande konspiration. Detta medger David Rockefeller självsäkert i sina memoarer:
”Vissa tror till och med att vi är en del av en hemlig konspiration som motverkar USA:s intressen och beskriver min
familj och mig som internationalister, som konspiratörer som samarbetar med andra över hela världen för att
bygga upp en mer integrerad, global, politisk och ekonomisk struktur – en enda värld, om man så vill.”
”Om det är anklagelsen, så erkänner jag mig skyldig och är stolt över det.”
Vad handlar den hemliga konspirationen om? David Rockefeller säger följande:
”Det hade aldrig varit möjligt för oss att utarbeta en plan för världen om vi hade stått i rampljuset under dessa år.”
Men världen är på väg mot en världsregering på ett komplext och välplanerat sätt.
”Den överstatliga suveräniteten hos en intellektuell elit och världens bankirer är utan tvekan att föredra
framför de senaste århundradenas nationella suveränitet.”
David Rockefeller, Zbigniew Brzeziński & Co. ägnade hela sina liv åt att bygga upp denna ”enda värld” under
en parasitisk ”elits” och ”världsbankirers” herravälde.
Brzeziński & Co. grundade i detta syfte många organisationer och institutioner som numera, likt
ett spindelnät, sträcker sig över hela världen.
Dessa institutioner – oavsett om det rör sig om banker, universitet, tankesmedjor eller globalt verksamma
organisationer som Förenta nationerna – kontrollerar numera nästan alla delar av livet i vår värld.
Brzeziński var bland annat en nyckelperson i Trilaterala kommissionen, Atlantic Council och Council on Foreign Relations.
Det är frimurarföreningar som fungerar som deras knutpunkter.
Frivilliga medarbetare vid Kla.TV har på webbplatsen vetopedia.org dokumenterat kända
institutioner och deras koppling till höggradsfrimureriet.
Det blir alltså snabbt uppenbart att det faktiskt rör sig om en konspiration – nämligen en konspiration bland frimurare på
hög nivå som syftar till att äga och kontrollera hela världen.
Även Zbigniew Brzeziński och David Rockefeller tillhörde frimurarna på hög nivå:
Brzeziński grundade 1967 frimurarlogen ”Lux ad Orientem” (Ljuset mot öster) och 2004 logen ”Maat”.
Tillsammans med finansmagnaten David Rockefeller, den globala strategen Henry Kissinger och en ättling till
Rothschild-dynastin, Edmond Adolphe de Rothschild, grundade Brzeziński 1968 logen ”Three Eyes”.
David Rockefeller var dessutom medlem i ”Horus-logen”.
Familjerna Rothschild och Rockefeller står tillsammans med familjen Windsor – det vill säga den
brittiska kungafamiljen – högst upp i frimurarpyramiden:
Frimurarna på denna våning bekänner sig öppet till Satan som ”denna världs gud”.
Så mycket om nätverket och dess avsikter.
Det är naturligtvis svårt att förmedla dessa planer på världsherravälde till en frihetsälskande världsbefolkning.
De högt uppsatta frimurarna sökte och fann därför ett sätt att steg för steg leda världens befolkning mot en teknokrati.
Genom att missbruka hållbarhet som bedrägeri och affärsmodell utnyttjar de människors längtan efter en hälsosam planet.
För alla är väl överens om att det inte kan fortsätta så här med förstörelsen av jorden.
Den enda lösning som föreslås är dock alltid ”hållbarhet”.
Genom detta mycket positivt laddade begrepp ledde man redan från början människornas
räddningsinsatser på fel spår. Mer om detta strax.
Hållbarheten har också sitt ursprung i en idé från de tidiga teknokraterna.
Patrick Wood beskriver sambandet mellan teknokrati och ”hållbar utveckling” på följande sätt:
”Det stämmer visserligen att begreppet ’hållbar utveckling’ inte myntades av de ursprungliga teknokraterna [...].
Faktum är att hållbar utveckling begreppsmässigt är identisk med teknokratins ”balanserade börda”.
Kort sagt är hållbar utveckling teknokratins hjärtslag.
”Hon efterlyser ett välordnat samhälle där mänsklighetens behov står i perfekt balans med naturens resurser.”
Den ”perfekta balansen” mellan mänskliga behov och naturresurser är just definitionen av hållbarhet.
Sambandet mellan teknokrati och hållbarhet blir ännu tydligare när man tittar närmare på en av grundarna av Technocracy Inc.:
Marion King Hubbert (1903–1989). Hubbert arbetade för Amerada Petroleum Company, undervisade vid Columbia
University och var chef vid olje- och gasbolaget Shell.
I sin ”Peak Oil-teori” förutspådde han 1974 att de globala oljetillgångarna skulle vara uttömda 1995,
förutsatt att produktionsförhållandena förblev oförändrade.
Även om denna prognos inte slog in, skapade den ändå rädsla och skräck bland befolkningen och gav
oljemagnaterna skäl till oljeprishöjningar och krig.
Med sina prognoser spelade Hubbert till exempel Rockefellers rakt i händerna, eftersom Rockefeller-dynastin sedan 1891 har
kontrollerat den största delen av världsmarknaden för råolja.
Hubberts teorier och prognoser ledde till krav på en ”grön” ekonomi och en energiomställning.
Sedan dess betraktas han som en av grundarna till rörelsen för ekologisk hållbarhet.
Men vad är haken med hela den här hållbarhetsgrejen?
Rockefeller-stiftelsens årsrapport från 1969 belyser den lömska ideologin som döljer sig bakom den påstådda
resursbristen och det hållbarhetskoncept som härrör från denna:
I denna rapport konstateras att människan själv skulle orsaka en enorm förstörelse av sin omgivning.
Man fängslar alltså hela mänskligheten för miljöförstöringen och väcker skuldkänslor hos dem, så att de själva
känner sig skyldiga till förstörelsen av sin livsmiljö.
Är det inte en försåtlig massmanipulation för att sedan styra människorna i riktning mot en ny hållbarhetsagenda?
Varför har de största orsakarna till och de hänsynslösa vinnarna på miljöförstöringen – de stora
multinationella koncernerna och deras aktieägare – hittills inte granskats och ställts till svars?
Hur kan det komma sig att de största aktieägarna i gruv- och råvaruföretag m.fl., som orsakar omfattande miljöförstöring och
utnyttjar resurser, inte hålls ansvariga, utan att miljöförstöringen istället fördöms med hjälp
av hållbarhetsideologin och läggs över på alla?
Varför ställs inte stora försvarsindustriföretag till svars för sin omfattande
miljöförstöring, som får allvarliga konsekvenser för allt liv?
Som bekant är krig en av de största förstörarna av livsmiljöer!
Varför granskas inte de stora teknikföretagen med sina gigantiska datacenter närmare?
Deras energibehov överstiger vanliga människors med en oändlig marginal. Bara ett datacenter
förbrukar lika mycket energi som en storstad.
Varför diskuteras inte i offentligheten det oändliga resursbehovet för alla typer av högteknologi, till
exempel tillverkningen av robotar eller de tiotusentals satelliter som teknokraten Elon Musk har i rymden?
För detta ödeläggs hela landområden.
Varför tar inte den etablerade pressen upp alla de vädermanipulationer som militären
bedriver och den miljöförstöring som följer av detta?
Istället hör man gång på gång det hycklande pratet om ”hållbarhet”.
Låt oss återvända till Rockefeller-dynastin. Hur har denna familj lyckats införa den ”hållbara ideologin” som
grund i koncepten för den ”gröna” ekonomin, klimatpolitiken, FN:s Agenda 21 och Agenda 2030?
Familjen utnyttjade sina olika familjestiftelser, såsom Rockefeller Foundation eller Rockefeller Family Fund,
som utåt sett, under täckmantel av filantropi , gav ekonomiskt stöd till aktörer och organisationer utanom staten.
Här följer några exempel, som dock endast utgör en liten del av de många ekonomiska bidrag som Rockefellers har beviljat.
För det första: Rockefeller Foundation satsade 1969 2,1 miljoner dollar på nya forsknings- och
utbildningsprogram för att främja sin ideologi om den påstått ”mänskligt orsakade” miljöförstöringen.
För det andra: Rockefeller Brothers Fund bidrog 1974 med 500 000 dollar till grundandet av ”Miljöforskningsorganisationen
för hållbar utveckling”, Worldwatch Institute.
För det tredje: Rockefeller Family Fund grundade 1987 Environmental Grantmakers Association . Denna
organisation samordnar medel från stiftelser och fördelar dem vidare till miljöaktivistorganisationer.
Webbplatsen influencewatch.org konstaterar att EGA har blivit ”ett mäktigt konsortium av stiftningar som sätter agendan”
och som idag stöder ett stort antal miljöaktivistorganisationer.
De miljöaktivister som på detta sätt fått stöd av familjen Rockefeller har under de senaste 50 åren skickligt väckt både
individuella och kollektiva skuldkänslor för miljöskadorna.
De varnade till exempel för att jorden snart skulle drabbas av en istid.
Senare hävdade de att användningen av förbränningsmotorer och utsläppen av för stora mängder koldioxid
skulle leda till en farlig ökning av jordens temperatur.
För det fjärde: På initiativ av familjen Rockefeller grundades även tankesmedjor och globala
organisationer – till exempel Romklubben och Förenta nationerna.
Rockefeller-stiftelsen finansierade år 1939 studier med 350 000 dollar, vilket bland
annat ledde till bildandet av Förenta nationerna.
Den som lägger ut så mycket pengar på att grunda FN förväntar sig naturligtvis också att det ska ge något
tillbaka: Förenta nationerna lanserade Agenda 21 år 1992.
Syftet med Agenda 21 är att genomföra hållbarhetsideologin inom alla områden.
Agenda 21:s uppföljare är Agenda 2030. Upplysaren Tim Gielen säger följande om detta:
”År 2015 presenterade FN sin omstridda Agenda 2030, som är nästan identisk med Klaus Schwabs Great Reset.”
Enligt sina egna ord vill FN, precis som Schwab, se till att det år 2030 inte längre finns någon fattigdom, ingen
hunger, ingen miljöförstöring och inga sjukdomar på jorden.
Det låter som en bra idé, tills man läser det som står med liten stil.
”Tanken är nämligen att Agenda 2030 ska finansieras av oss, medborgarna.”
Låt oss här påminna om teknokraternas mål: För att upprätta en teknokrati planerade de att skaffa sig tillgång
till alla råvaror, företag, fabriker, industrier, ja, till och med till all egendom som medborgarna äger.
Hållbarhetsagendan gör det möjligt.
Rosa Koire, författare till ”Behind the Green Mask”, sammanfattar det så här:
”FN:s Agenda 21/Hållbar utveckling är den globalt genomförda handlingsplanen för inventering och kontroll av all mark, allt
vatten, alla mineraler, alla växter, alla djur, alla byggnader, alla produktionsmedel, all energi, all
utbildning, all information och alla människor i världen.”
INVENTERING OCH KONTROLL.”
Detta stämmer också överens med den ofta citerade framtidsvisionen från World Economic Forum, förkortat WEF –
lobbyorganisationen för världens mäktigaste och rikaste:
”År 2030 kommer ni inte att äga någonting och ändå vara lyckliga.”
Med detta avser WEF naturligtvis världens befolkning och inte sina egna likar.
Vad är egentligen syftet med hållbarhetsbegreppet?
Den tidigare medordföranden för FN:s klimatpanel , Ottmar Edenhofer, gav svaret 2010:
”För det första har industriländerna i praktiken berövat världssamfundet dess tillgångar.”
Men man måste tydligt säga att vi genom klimatpolitiken i praktiken omfördelar världens rikedomar.
Man måste frigöra sig från illusionen att internationell klimatpolitik är miljöpolitik.
”Det har nästan ingenting mer att göra med miljöpolitik – med problem som avskogning eller ozonhålet.”
Sammanfattningsvis kan man konstatera följande: När man talar om hållbarhet eller hållbar utveckling – oavsett om man försöker
sälja in det till allmänheten som klimatpolitik, grön ekonomi, FN:s Agenda 21 eller Agenda 2030 – handlar det i
själva verket om total kontroll över världens resurser och om omfördelningen av rikedom från fattiga till rika.
Hållbarhet är ett sätt att beröva de flesta människor deras egendom och överföra alla resurser och all mark till
storfinansens händer, för att därefter upprätta en teknokrati.
Enligt teknokratieexperten Jesse Smith är nämligen ”teknokrati och teknik hand i hand med den nya
ordningen som håller på att etableras över hela världen”.
Kära tittare, hur förrädisk deras plan för att uppnå världsherravälde än må vara – och även om den har utarbetats och
genomförs av frimurare på hög nivå – så krävs det ändå fortfarande att befolkningen
antingen går med på den eller vägrar att göra det.
Den kanadensiske propagandaforskaren Jason Christoff sa i en intervju:
”Den här gruppen, som vi har att göra med, har ett notoriskt lågt IQ och har inga nya knep i rockärmen.”
Det är alltid samma gamla knep. De är inte kreativa.
De har svagheter. Och deras största svaghet är att de inte har makten att med våld göra oss något.
[...] De måste manipulera oss psykologiskt och försätta oss i ett tillstånd av svaghet,
där vi frivilligt underkastar oss slaveri.
[...] Den enda makt de har är den som vi ger dem, och den kan lätt tas ifrån dem.”