Conform comunicatelor de presă obișnuite, misiunea Artemis II a fost o orbită lunară cu echipaj uman realizată de
NASA în cooperare cu agențiile spațiale europene și canadiene.
A început la începutul lunii aprilie 2026.
După zborul lor spectaculos în jurul Lunii, se spune că cei patru astronauți Artemis au aterizat în siguranță cu
capsula lor în Oceanul Pacific în noaptea de 11 aprilie 2026.
Patru astronauți dintr-o navă spațială Orion și echipajul de la sol ar fi testat sisteme și fluxuri de lucru în
vederea pregătirii unor viitoare aterizări cu echipaj uman pe Lună, ca parte a programului Artemis.
Oficial, se spune că este primul zbor lunar cu echipaj uman de la Apollo 17 în 1972.
Dar cum a fost mai exact pe Apollo 17?
Profesioniștii media au descoperit dovezi covârșitoare ale falsificării imaginilor NASA.
Ei au susținut că imaginile și fotografiile televizate ale aterizării pe Lună erau
pline de greșeli, trucuri și inconsecvențe.
Multe imagini conțineau, de asemenea, elemente evident generate de calculator - pe scurt, totul părea fals!
Presupusa orbită a Lunii în aprilie 2026 dezvăluie încă o dată multe inconsecvențe.
Așadar, ni se spune următorul basm de către NASA?
De exemplu, aruncați o privire la aceste două imagini ale orbitei Pământului care ar fi fost luate de nava spațială Orion.
Prima imagine, luminoasă, din 2 aprilie și cealaltă, întunecată, din 3 aprilie, sunt
menite să arate partea de noapte a Pământului.
Formațiunile de nori sunt aproape identice în ciuda momentelor diferite ale zilei, ceea ce înseamnă că cel
puțin una dintre imagini trebuie să fi fost editată.
De asemenea, nu există nicio explicație concludentă cu privire la motivul pentru care iluminarea orașelor poate fi
văzută pe o imagine colorată a Pământului, care, prin urmare, ar fi trebuit să fie luată în timpul zilei.
În videoclipurile NASA ale misiunii Artemis II, vedem dovezi suplimentare ale procesării imaginilor.
De exemplu, un obiect pare să treacă prin capul astronautului Jeremy Hansen.
Sau un punct roșu de pe un obiect dispare în mod misterios.
Să aruncăm o privire la câteva bug-uri video care dovedesc că se folosește CGI - mai precis, "realitate virtuală
augmentată" - pentru a crea toate obiectele plutitoare cu care echipajul interacționează în nava spațială.
Ei se joacă constant cu animalele de pluș, cu mâncarea lor, cu microfonul și cu alte obiecte pentru a convinge
publicul că plutesc cu adevărat în spațiu și nu sunt pur și simplu suspendați pe frânghii într-un studio.
Dar uitați-vă la această pungă cu mâncare care se învârte lângă fața acestui astronaut.
Puteți vedea cum marginea îi atinge fruntea, provocând o eroare de imagine, iar geanta zboară
direct prin ea în loc să îi atingă realist fața.
Direcția sacului nu se schimbă atunci când îi atinge capul, ci pur și simplu plutește prin el ca și cum nu ar fi acolo.
Acum căutați punctul roșu de pe punga albă.
În timp ce sacul se rotește încet, punctul roșu nu se rotește odată cu acesta.
În mai multe cadre, punctul roșu rămâne exact în aceeași formă și poziție, fără să se miște sau
să se rotească în mod realist cu restul genții.
Apoi, pe măsură ce punga continuă să se rotească, punctul roșu dispare brusc complet la un moment dat.
Punga continuă să se rotească pentru mai multe rotații, dar punctul roșu nu se vede nicăieri. Apoi, după alte câteva
rotații, punctul roșu reapare în mod misterios și inexplicabil.
Acest lucru se datorează faptului că acestea sunt digitale și nu obiecte fizice cu care interacționează
folosind o tehnologie numită "realitate virtuală augmentată".
Punctul roșu de pe pachet nu pare să se rotească odată cu pachetul și în cele din urmă dispare complet.
O replică amator a scenei arată cât de ușor poate fi simulată "imponderabilitatea" în astfel de secvențe video.
Eu încă mai cred că acest tip bate orice NASA face.
Adică, o face cu telefonul mobil pe TikTok.
Poate fi atât de simplu.
Pentru că oamenii se uită la ceea ce se face pe ISS sau la Artemis și spun: "Nu este
posibil să falsifici așa ceva. Sunteți nebuni!"
Credeți că fac doar un zbor parabolic care durează doar 20 de secunde și tot așa.
Tipul nu se află într-un zbor parabolic, tipul se joacă cu cartofi și baloane cu apă chiar în curtea casei sale.
Într-un alt videoclip puteți vedea oameni entuziaști care se presupune că fac fotografii ale astronauților Artemis.
În mod ciudat, astronauții nu există pe ecranele telefoanelor lor mobile.
Care realitate este adevărată acum?
Ceea ce nu înțeleg este de ce patru astronauți ies afară pentru ca oamenii să le poată
face fotografii și apoi nu sunt de fapt acolo.
Este destul de ciudat, dar când te uiți la ce fotografiază oamenii aici, îți dai seama că nu există astronauți în fotografii.
Acesta este cel mai ciudat lucru.
Nu înțeleg de ce ar trebui să fie așa.
Puteți vedea că ea stă lângă umărul acestui bărbat, dar cumva el este chiar în centrul cadrului ei.
Nu știu dacă este doar un obiectiv cu unghi foarte larg sau ce se întâmplă, dar nu văd niciun astronaut.
Am întrebări, oameni buni.
Nu există astronauți în această imagine.
Am crezut că poate este vorba despre o generație de inteligență artificială, dar acest lucru se întâmplă de mult prea mult timp.
Acești oameni au cuvinte corecte pe peticele lor.
Nu cred că este inteligență artificială.
Ei bine, nu vreau să pretind că am perfectă dreptate.
Poate că această scenă a fost AI până la urmă.
Pentru că, sincer, am căutat acea scenă și a fost un pic diferită.
Un pic diferit de ceea ce văd aici.
Deci, dacă puteți dovedi că acest lucru este fals, că acesta este AI, minunat.
Asta ar răspunde de fapt la o întrebare pentru mine, dar acum am întrebări.
Observatorii s-au întrebat dacă nu cumva capsula spațială a fost doar aruncată dintr-un avion și nu s-a mai întors din spațiu.
În momentul aterizării capsulei, o aeronavă NASA a fost văzută chiar deasupra locului de aterizare.
Această ipoteză este susținută de faptul că nu s-a produs vapori de apă atunci când capsula s-a scufundat în
ocean, deși temperatura capsulei exterioare a putut atinge peste 2 700°C, conform cifrelor oficiale.
Cineva a urmărit zborurile care au avut loc în zona în care Artemis II a aterizat în mare.
Și tocmai această aeronavă interesantă i-a atras atenția.
Așa că a tastat: "Ce este asta?" ... "NASA, un avion NASA".
Ar fi putut fi avionul care a aruncat capsula în mare?
Uite, știu că mulți oameni cred că acest lucru este exagerat, ca și cum l-ai inventat.
Nu aveți nicio dovadă în acest sens.
O altă ciudățenie: Trump vorbește de o întârziere a semnalelor radio de nouă secunde din cauza
distanței presupus enorme dintre capsula spațială și Pământ.
În videoclip, o femeie poate fi auzită spunând că a reglat ventilatoarele și că echipajul ar trebui
să ridice degetul mare dacă totul se simte bine.
Cu toate acestea, un astronaut poate fi văzut ridicându-și degetul mare chiar înainte ca femeia să își termine fraza.
Judecați singuri cum reacționează ceilalți membri ai echipajului.
Echipajul a fost aproape, pe Pământ, și nu departe în spațiu?
Aici puteți vedea că ei nu pot ține pasul cu ceea ce ar trebui să facă.
Ei ar trebui să pretindă că există o întârziere de aproximativ nouă secunde, deoarece sunt foarte departe.
Dar când ești într-un studio undeva pe pământ, nu există o astfel de întârziere.
Vă puteți da seama că există câteva erori atunci când încearcă să își amintească toată chestia asta cu întârzierea.
Ei vorbesc între ei.
O femeie spune: "Am reglat ventilatoarele.
Dă-mi un deget mare în sus dacă te simți bine."
Iar tipul îi ridică degetul înainte ca ea să-și fi terminat fraza.
Și îl vedeți pe Glover aici - nu-mi amintesc numele lui - ținându-și mâinile în
fața feței, ca și cum ar spune: "Oh, omule".
Apoi, dintr-o dată, toți îi ridică degetul mare și el spune: "Oh, hei!" Așa:
"Hei, este prima dată când am dat un deget mare în sus. Mă simt minunat."
Ascultă, asta e o nebunie.
"Și am reglat viteza ventilatorului.
Ridicați degetul mare dacă sunteți mulțumit."
Oh, uită-te la fața lui.
Arătați degetul mare în sus.
Și acum se duce: "Hei!", tipul ăsta. "Oh, omule."
Această situație în care ea îi cere să ridice degetul mare și el o face imediat este o dovadă clară.
Lăsați-mă să derulez ca să vedeți că vorbesc normal.
Dintr-un motiv oarecare, el nu îi dă un semn de apreciere, în afară de "răspunsul" către doamnă:
"Suntem cu trei minute înainte de ora de începere programată și am reglat viteza ventilatorului."
"Oh, omule", a spus chiar doamna, "degetul mare sus".
Din ce în ce mai mulți oameni nu au încredere în povestea NASA.
Ca urmare, comentariile critice și videoclipurile despre inconsecvențe se acumulează online.
Mass-media sincronizată împreună cu așa-numiții "verificatori de fapte" încearcă să explice ulterior aceste greșeli evidente.
De exemplu, Radioul și Televiziunea Elvețiană (SRF), care a efectuat o "verificare a faptelor" cu privire la
întrebarea de ce formațiunile de nori de pe imaginile Artemis ale globului arată întotdeauna la fel.
SRF a permis unui "expert" să-și spună cuvântul, al cărui răspuns a fost într-adevăr că "norii se mișcă destul de
încet pe suprafața pământului" și că "formațiunile de nori arată similar pe o perioadă lungă de timp".
Ar trebui cititorii să îi creadă din nou pe experți în detrimentul propriilor observații?
Văzut de la sol, cerul este în continuă schimbare.
De asemenea, imaginile norilor din fiecare aplicație meteo se schimbă semnificativ în decurs de câteva ore.
- Asta nu se potrivește.
Se pare că se fac toate eforturile pentru a împiedica dezvăluirea acestei înșelătorii evidente.
Cine are de fapt un interes în acest sens și de ce?
Criticii au pus la îndoială credibilitatea NASA de ceva timp, subliniind nenumărate inconsecvențe.
Mai jos puteți vedea câteva exemple de editare video a filmărilor oficiale NASA.
Priviți cu atenție.
Ei bine? Descoperit ce? Aici din nou.
Încă nu ați văzut nimic? Să intrăm în detalii, să mărim și să încetinim filmarea.
Cablul microfonului începe să se miște sălbatic.
Astronautul încearcă să o îndepărteze și creează un glitch minunat.
Se pare că software-ul 3D nu mai poate decide dacă cablul ar trebui să fie afișat deasupra sau dedesubtul mâinii
atunci când mâna este mișcată rapid, astfel încât acesta fuzionează virtual cu mâna sau trece prin ea.
Astfel, putem vedea că cablul este un obiect 3D generat, deoarece nu există altă modalitate de a explica această scenă.
Software-ul de calcul al imaginii nu reușește să detecteze corect așa-numita coliziune.
Cu alte cuvinte, nu poate urmări cu exactitate care element al imaginii ar trebui să se
ciocnească cu care și, astfel, să provoace repulsie.
În acest fel, mâna devine un obiect trecător, care nu se ciocnește.
Sper că a fost pe jumătate de înțeles.
Microfonul fantomă aflat puțin mai în spate în film este, de asemenea, plăcut de privit.
Acum este aici.
Acum a dispărut. Înapoi din nou.
A plecat din nou. Și iarăși înapoi.
Da, calculul imaginii a mers foarte prost.
Microfonul provine în mod clar de la un software 3D și a fost calculat complet greșit în scenă.
Nu poate fi o eroare a camerei, deoarece camerele înregistrează pur și simplu orice se află în fața obiectivului lor.
Și nici transmisia nu poate fi de vină, deoarece acest lucru nu ar putea tăia doar capul microfonului sau cablul,
ci ar afecta întreaga imagine sau părți mari ale acesteia.
În primul rând, acest microfon: mai întâi se blochează, apoi reflexiile de lumină care erau acolo
înainte au dispărut - imediat de la o imagine la alta.
În al doilea rând, actorul astronaut Don Pettit demonstrează cum se bea cafea în spațiu.
Arată destul de bine până acum, în afară de calitatea imaginii.
Finalul clipului este crucial, deoarece - oops - aici cafeaua se separă brusc de recipient și iese din el fără a-și pierde forma.
Stratul de culoare este clar detașat de stratul de formă, ceea ce este posibil numai dacă obiectul provine
dintr-un software 3D, iar randarea live a mers prost.
O eroare de calcul impecabilă și, astfel, următoarea dovadă că NASA își creează imaginile cu ajutorul realității virtuale.
La fel se întâmplă și în cazul celui de-al treilea exemplu:
O figurină de pluș apare de nicăieri și chiar se poate interacționa cu ea în direct.
La început am crezut că obiectul ar fi putut fi ascuns în spatele unei așa-numite măști, dar se poate vedea
mâna actriței strălucind prin ea pentru câteva cadre.
Deci obiectul a fost amestecat și nu a fost făcut vizibil de o mască, ceea ce ar elimina cealaltă posibilitate.
Și acesta este genial: nu este o eroare, ci o eroare de editare frumoasă.
Ați văzut-o? Din nou la o viteză de 15 %:
Dispare în aer ca o fantomă, inclusiv o eroare de mediu pe partea stângă, unde câteva obiecte alunecă în sus.
Aici a fost instalată o așa-numită diafragmă moale, care permite ca tranziția între două scene să fie lină.
Este pur și simplu stupid când astfel de fade apar în videoclipuri presupus needitate, unde pur și simplu nu ar trebui să existe.
Un alt exemplu frumos și, ei bine, jenant de fade-in.
Vedem magicieni la bordul ISS care apar pur și simplu de nicăieri cu o secvență de inserție.
David Copperfield ar fi verde de invidie.
Aici este o eroare de strat: Puteți vedea o umbră pe acest dreptunghi alb din fundal.
Și acum uitați-vă cu atenție la ce se întâmplă cu capul interpretului din spate.
Calculatorul calculează o parte din umbra respectivă la un nivel în fața astroactorului, motiv pentru care capul
acestuia este inițial acoperit parțial de ea, ca de un lintel.
Dar apoi capul se mișcă prin planul de umbră, ceea ce creează o problemă logică pentru software.
Capul chel se conectează mai întâi cu umbra și apoi se topește prin ea.
Elimină eroarea de calcul CGI.
În următoarea imagine, așa-numita urmărire, adică urmărirea obiectului, merge prost:
Degetele mâinii drepte sunt pe microfon.
Acum această mână este îndepărtată și fără o mișcare de corecție, dar cu o eroare grafică
neplăcută, degetele mâinii stângi sunt acum pe microfon.
Dar devine foarte amuzant când îți întorci mâna.
Degetele alunecă literalmente sub mâna stângă fără nicio rezistență, ceea ce pur și simplu nu funcționează fizic.
Eforturile computerului de a produce o imagine curată sunt clar recognoscibile.
Se pot vedea clar marginile tăiate din jurul degetelor sub formă de contururi întunecate și chiar vârfurile degetelor erodate.
Nu, dragi fani NASA, acestea NU sunt erori de transmisie.
Probabil văzut fără intenție: Întrebați-vă de ce este nevoie de un ecran verde în spatele ISS dacă
toate filmările spațiale ar trebui să fie reale.
Prin urmare, ne îndreptăm spre o perioadă în care nu vor mai exista dovezi clare de falsificare din cauza unor
erori neglijente sau neintenționate ale ecranului verde.
În mod evident, este vorba despre un material filmat puternic editat, care este
prezentat publicului ca fiind autentic și autentic.
Acest lucru ridică următoarele întrebări, de exemplu:
De ce astronauții dispar brusc în aer în videoclipurile oficiale ale NASA?
De ce șase din cei șapte membri ai echipajului Challenger erau încă în viață în 2017, conform analizelor de imagini și video?
Se presupune că toți au murit în explozia din 1986.
De ce majoritatea astronauților sunt francmasoni?
Unde se duc de fapt toți banii dacă programul Artemis este o farsă?
Aceasta a costat până acum aproximativ 93 de miliarde de dolari și este finanțată în principal din banii contribuabililor.
Puneți la îndoială răspunsurile slabe prezentate sub pretextul "verificării faptelor" și
"opiniilor experților" și formați-vă propria opinie.
Dacă acest program v-a dat de gândit, nu-l păstrați pentru dumneavoastră.
Ajutați la răspândirea acestor fapte și încurajați-i pe alții să se gândească la inconsecvențele NASA.