Наскоро германският седмичник „Junge Freiheit“ отпразнува 40-годишнината си и може да се похвали с бурна история.
През 1986 г. тя беше основана от тогавашния 18-годишен ученик Дитер Щайн в околностите на Фрайбург.
Първото издание, озаглавено „Дайте път на свободата!“, беше само 8 страници, а основателят разнесе 400-те екземпляра с велосипед.
Без големи спонсори той, заедно с други идеалистични съратници, преодоля трудния начален период.
През 1993 г. се преместихме в Берлин.
От 1994 г. насам списанието „JF“ започва да излиза за първи път седмично и до началото на 2020-те години
отбелязва постоянен ръст на тиража си от абонаменти.
Към момента вестникът се поддържа от издателство с 60 служители и, освен значително нарасналия тираж на печатното
издание, разполага и с бързо разрастващо се онлайн присъствие с 869 000 последователи в социалните медии.
От самото начало вестникът „Junge Freiheit“ имаше либерално-консервативен профил и разглеждаше теми като масовата
миграция, защитата на живота, демографския упадък на Германия, разрушаването на семейството, критика към ЕС и еврото,
възстановяването на нормално национално съзнание, положителна национална идентичност и
разумно отношение към собствената история.
Тъй като в началото на своето съществуване списанието „JF“ постоянно намираше интересни
събеседници за интервюта, популярността му бързо нарасна.
С тематичната си насоченост тя застана срещу господстващия дух на времето и по този начин си спечели врагове,
които все по-често предприемаха изключително агресивни и насилствени действия срещу вестника.
Така в началото на 90-те години 160 групи „Антифа“ в цялата страна упражняваха натиск чрез заплашителни писма върху собствениците
на павилиони, за да премахнат вестника от асортимента си.
Там, където заплахите не дадоха резултат, киоските бяха щурмувани, а изложените броеве на „JF“ и други вестници
бяха разкъсани, или ключалките на щандовете бяха запушени с глина, така че собствениците им не можеха да ги отворят.
През октомври 1994 г. адресите на абонатите бяха откраднати от печатницата с употреба на оръжие.
След това те бяха публикувани в радикалнолеви издания, което доведе до репресии срещу читателите на вестника.
Но това не беше всичко!
Два месеца по-късно леви терористи, наричащи се „революционни лесбийски групи“, извършиха палеж в печатницата във Ваймар.
Голяма част от машините бяха унищожени, а нанесените имуществени щети възлизаха на милиони.
Вследствие на това печатницата прекрати договора с JF без предизвестие.
Въпреки това в германското медийно пространство не се чуха протести.
Ако изобщо е имало, в по-голямата част от медиите за атентата се съобщаваше само с няколко реда.
След това терорът продължи с пълна сила.
В началото на 1995 г. телефонната линия на редакцията беше прекъсната, в офисните помещения бяха хвърлени
димни гранати, а колата на основателя и главен редактор на вестника Дитер Щайн беше подпалена.
На Дитер Щайн и неговия екип се дължи голяма заслуга за това, че пред лицето на тези заплахи за живота и здравето им не
са се оттеглили, а са си казали: „Сега повече от всякога!“
След като не успяха с груба сила, враговете на JF промениха стратегията си.
През 1995 г. Службата за защита на конституцията на Северен Рейн-Вестфалия насочи
вниманието си към JF и я включи в доклада си.
Това постави вестника пред големи предизвикателства, тъй като, от една страна, това отблъскваше читателите, а от друга
– рекламодателите се страхуваха да пускат реклами в „JF“, за да не понесат сами неблагоприятни последствия.
Дори рекламите, които JF искаше да публикува в други медии с цел привличане на нови абонати, бяха
отхвърлени с мотива, че списанието е под наблюдението на Службата за защита на конституцията.
По този начин JF се видя принудена да се защити по съдебен път и след десетгодишна съдебна битка спечели делото срещу Службата
за защита на конституцията пред Федералния конституционен съд.
Това решение беше важен крайъгълен камък за свободата на печата в Германия.
В едно интервю Дитер Щайн анализира акцията на Службата за защита на конституцията по следния начин:
„От гледна точка на властите се възприемаше като проблемно, че вестник „Junge Freiheit“
отразяваше интензивно дейността на „Републиканците“ .
В същото време при нас бяха интервюирани не само представители на Републиканската партия, но и политици от Съюза.
В очите на службите за защита на конституцията ние нарушихме карантина, която беше обявена и в медиите от републиканците.
Опит, който по-късно беше предприет и от партията „АфД“, но се провали поради развитието на социалните медии.
При тогавашните условия нещата стояха по друг начин.
Интернет все още не е изиграл никаква роля.
Отразяването се осъществи изцяло чрез обществените медии и традиционните печатни медии.
Тогава чрез негласни споразумения се определяше и кои лица ще бъдат обект на основно
отразяване. Кой ще се появи, кой няма да се появи.
„Junge Freiheit“ беше на практика като „разрушител на блокади“.
Този пример показва колко важна е била пионерската дейност на „Junge Freiheit“, особено в онези времена, когато
много свободомислещи просветители все още не разполагаха с възможностите на интернет за своята просветна дейност.
„Junge Freiheit“ запази статута си на „разрушител на бариери“, продължи да бъде неудобен, неведнъж
разкриваше нередности и се научи да се защитава срещу атаките.
Така например през 2006 г., когато по политически причини ѝ беше отказано участие във Франкфуртския панаир на книгата.
След като над 1 500 граждани и изтъкнати представители на медиите, политиката, науката и обществото изразиха
солидарност в „Призив за свобода на печата“, ръководството на панаира беше принудено да отстъпи и да разреши участието.
През 2022 г. младежката организация (JF) даде старт на кампания срещу задължителните такси за радио и телевизия
и инициира петиция за премахването им и за коренна реформа на общественото радио и телевизия.
Тя беше подписана от 200 000 граждани.
През следващата година главният редактор Дитер Щайн беше изслушан като експерт по Държавния договор
за радиоразпръскване в пет регионални парламента.
В разследващата журналистика също постоянно се поставяха акценти.
JF разкри връзки на политици с крайнолявата сцена, например през 2007 г. в случая с тогавашната председателка на
„Юзо“ Франциска Дросел или през 2022 г. в случая с федералната министърка на вътрешните работи Нанси Фаезер.
През 2024 г. вестник „JF“ съобщи за проект на Берлинския сенат, който предвиждаше създаването на
„секс-стаи“ за деца на възраст от три до шест години.
След публикуването на репортажа плановете бяха оттеглени.
През 2026 г. вестник „JF“ разкри, че служители на крайнолява неправителствена организация са показали
хомосексуален порнографски материал в училище в Саксония.
Отразяването на събитието предизвика бурна реакция, в резултат на което директорът на училището прекрати
програмата, а както саксонският парламент, така и Бундестагът бяха принудени да се заемат с въпроса.
Всичко това стана възможно, защото вестникът „Junge Freiheit“ е запазил своята независимост и се финансира не от големи
спонсори, а преди всичко от читателите си и поддръжниците си.
И Kla.TV поздравява за 40 години успешна борба за свобода на словото и на печата.
Те показаха какво може да се постигне, когато човек има визия и я преследва с пълна отдаденост и цялото си сърце.
Пожелаваме на „Junge Freiheit“ и занапред да продължава да изразява открито, неконформистки и безстрашно нередностите в
Германия, а всяка атака срещу нея да я прави само още по-силна.
В края на предаването ще ви представим откъси от няколко поздравителни слова, които вестник „Junge Freiheit“
публикува в специалното си приложение по повод юбилея.
Хелмут Маркворт : Един героичен подвиг
Списанието „Junge Freiheit“ ми прави впечатление както с независимата си позиция, така и с историята на създаването си.
Начинът, по който 18-годишният ученик Дитер Щайн е създал през тези четиридесет години истински седмичник с всички класически
рубрики, е един от героичните подвизи на немската журналистика.
Той не само е разширил разнообразието на мненията, но преди всичко и разнообразието на информацията
Хайнрих Сикл : Упорит и непоколебим
„Junge Freiheit“ се утвърди в немскоговорящия свят като незаменим граждански и консервативен глас – неудобен, упорит и непоколебим
в противопоставянето си на натиска на мейнстрийма, който често предпочита да избягва истинските дебати, вместо да ги допуска.
Ян Флайшхауер : Устоя с мъжество
Ако погледнем към медийния пейзаж в Германия, „Junge Freiheit“ определено е сред застрашените малцинства.
Какво ли не направиха останалите, за да изхвърлят JF от терена.
Не беше пропуснат нито един трик, дори и най-мръсният.
Но редакцията упорито се задържа на линия в продължение на 40 години.
Само това заслужава големи поздравления!
Петер Хане : „С прашката“ Четиридесет години и ни най-малко не се успокоява!
Един лист, който е напречен, без да е „куиър“.
Напречно на основното течение на субсидираните от данъкоплатците еднообразни медии,
които са любимците на (все още) управляващите.
JF означава „фара“. JF означава надеждно качество
Най-високото отличие е лоялната читателска аудитория.
Роджър Кьопел : Значителен принос към разнообразието на мненията
Когато започнахте, консерватизмът беше в упадък.
Днес сме свидетели на завръщането на изпитаното и надеждното.
Те бяха изпреварили своето време.
Очаквам с нетърпение следващите ви издания, които чета с удоволствие и полза.
kla.tv – малко чуто от народа – за народа