Hiljuti tähistas Saksa nädalaleht „Junge Freiheit“ oma 40. aastapäeva ja võib tagasi vaadata sündmusterohkele ajaloole.
1986. aastal asutas selle tollal 18-aastane õpilane Dieter Stein Freiburgi lähedal.
Esimene trükk pealkirjaga „Der Freiheit eine Gasse!” oli veel vaid 8-leheküljeline ning
asutaja viis 400 eksemplari ise jalgrattaga laiali.
Ilma suurte sponsoriteta võitles ta koos teiste idealistlike kaasvõitlejatega läbi raske algusperioodi.
1993. aastal koliti Berliini.
Alates 1994. aastast hakkas JF esmakordselt ilmuma kord nädalas ning ajakirja tellijate arv
kasvas pidevalt kuni 2020. aastate alguseni.
Nüüdseks tegutseb ajalehe taga 60 töötajaga kirjastus ning lisaks märkimisväärselt kasvanud trükitiraažile on
ajalehel ka jõudsalt laienev veebiportaal, millel on sotsiaalmeedias 869 000 jälgijat.
Ajalehel „Junge Freiheit“ oli algusest peale liberaal-konservatiivne suunitlus ning selles käsitleti selliseid
teemasid nagu massiline sisseränne, elu kaitse, Saksamaa demograafiline langus, perekonna lagunemine, kriitikat ELi ja euro
suhtes, normaalse rahvusliku teadvuse taastamist, positiivset rahvuslikku identiteeti ning mõistlikku suhtumist oma ajalukku.
Kuna JF leidis oma tegevuse algusaastatel ikka ja jälle huvitavaid intervjuupartnereid, kasvas ajakirja tuntus kiiresti.
Oma teemavalikuga asus ta vastu valitsevale ajastu vaimule ja tekitas sellega endale vaenlasi, kes hakkasid
ajalehe vastu üha agressiivsemalt ja vägivaldsemalt tegutsema.
Nii avaldasid 90. aastate alguses üle kogu riigi 160 Antifa-rühmitust ähvarduskirjadega survet ajalehekioskide
omanikele, et need võtaksid ajalehe müügivalikust maha.
Kui ähvardused ei mõjunud, tungiti kioskitesse sisse ja rebiti laiali seal väljas olnud „JF” ja teiste ajalehtede
eksemplare või ummistati müügikioskite lukud savimassiga, nii et nende omanikud ei saanud neid avada.
1994. aasta oktoobris varastati trükikojast relvaga ähvardades tellijate aadressid.
Need avaldati seejärel vasakäärmuslikes väljaannetes ning ajalehe lugejate vastu hakati rakendama repressioone.
Aga see ei jäänudki sellega piirduma!
Kaks kuud hiljem toimus Weimari trükikojas vasakpoolsete terroristide poolt korraldatud süütamine, kes
nimetasid end „revolutsioonilisteks lesbirühmadeks”.
Suur osa masinatest hävitati ning tekkis miljonite suurune varaline kahju.
Sellele järgnes, et trükikoda lõpetas lepingut JF-iga etteteatamisajata.
Saksa meediamaailmas ei tekkinud siiski mingit protestilaine.
Kui üldse, siis kajastati seda rünnakut enamikus meediaväljaannetes vaid mõne rea ulatuses.
Pärast seda jätkus terror endiselt.
1995. aasta alguses katkestati kontori telefoniliin, kontoriruumidesse visati suitsugranaate ja ajalehe
asutaja ning peatoimetaja Dieter Steini auto süüdati põlema.
Dieter Steinile ja tema meeskonnale tuleb anda suurt tunnustust selle eest, et nad ei taganenud nende elu ja tervise
ähvardavate ohtude ees, vaid ütlesid endale: „Nüüd veelgi enam!“
Kuna toores jõud ei andnud tulemusi, muutsid JF-i vaenlased oma strateegiat.
1995. aastal suunati Nordrhein-Westfaleni põhiseaduse kaitseamet oma tähelepanu JF-ile ja võttis selle oma aruandesse.
See seadis ajalehe suure väljakutse ette, kuna ühelt poolt peletas see lugejaid eemale ja teiselt poolt kartsid
reklaamijad JF-is reklaamida, et mitte ise kahju kannatada.
Samuti lükati tagasi reklaamid, mida JF soovis teistes meediakanalites avaldada uute tellijate
hankimiseks, viidates riikliku julgeolekuameti järelevalvele.
Seetõttu pidi JF end õiguslikult kaitsma ja võitis pärast kümneaastast kohtuvaidlust
Liidupõhiseaduse Kohtus põhiseaduskaitseameti vastu.
See kohtuotsus oli oluline verstapost ajakirjandusvabaduse arengus Saksamaal.
Dieter Stein analüüsis intervjuus Saksamaa Sisejulgeolekuameti rünnakut järgmiselt:
„Ametiasutuse seisukohast peeti probleemseks asjaolu, et ajakiri „Junge Freiheit“ kajastas põhjalikult parteid „Republikaner“ .
Samal ajal intervjueeriti meie juures lisaks vabariiklaste esindajatele ka Liidu poliitikuid.
Põhiseaduse kaitsjate silmis oleme rikkunud karantiini, mille vabariiklased olid ka meedias välja kuulutanud.
Katse, mida hiljem tehti ka AfD-s, kuid mis ebaõnnestus sotsiaalmeedia arengu tõttu.
Tollastes tingimustes oli olukord teine.
Internet ei ole veel mingit rolli mänginud.
Uudiste edastamine toimus ainult avalik-õiguslike meediakanalite ja traditsiooniliste trükimeedia kaudu.
Tol ajal oli võimalik ka vaikimisi kokkulepete kaudu mõjutada, kellest põhjalikult kirjutatakse. Kes ilmub välja ja kes mitte.
„Junge Freiheit oli praktiliselt nagu blokaadimurdja.”
See näide näitab, kui oluline oli ajakirja „Junge Freiheit“ teerajaja töö, eriti just sel ajal, kui paljudel vabamõtlejatel
ei olnud veel võimalust kasutada internetti oma valgustustööks.
Ajaleht „Junge Freiheit“ on säilitanud oma rolli takistuste murdjana, on jäänud ebamugavaks, on korduvalt
paljastanud ebaõiglusi ja õppinud end rünnakute vastu kaitsma.
Näiteks 2006. aastal, kui neile keelati poliitilistel põhjustel osalemine Frankfurti raamatumessil.
Pärast seda, kui üle 1 500 kodaniku ja tuntud esindaja meedia-, poliitika-, teadus- ja ühiskonnaelust
ühinesid „Ajakirjandusvabaduse üleskutsega”, pidi messi juhtkond järele andma ja osalemise lubama.
2022. aastal alustas JF rünnakut ringhäälingu kohustuslike tasude vastu ning algatas petitsiooni ringhäälingutasude kaotamiseks
ja avalik-õigusliku ringhäälingu põhjalikuks reformimiseks.
Selle on allkirjastanud 200 000 kodanikku.
Järgmisel aastal kuulati peatoimetaja Dieter Steini viies liidumaa parlamendis ära
eksperdina riikliku ringhäälingulepingu küsimuses.
Ka uurimuslikus valdkonnas on korduvalt tähelepanu pööratud.
JF paljastas poliitikute seosed äärmusvasakpoolse liikumisega, näiteks 2007. aastal tollase Juso esimehe Franziska Drohseli
puhul või 2022. aastal Saksamaa siseministri Nancy Faeseri puhul.
2024. aastal kirjutas ajaleht JF Berliini senati eelnõust, milles nähti ette seksiruumide
rajamine kolme- kuni kuueaastastele lastele.
Pärast meediakajastust võeti plaanid tagasi.
2026. aastal avalikustas JF, et äärmusvasakpoolsed vabaühenduste töötajad olid ühes Saksi koolis
näidanud homoseksuaalset pornograafilist materjali.
Selle kajastamine tekitas suure poleemika, mistõttu koolidirektor peatas programmi ning nii Saksi liidumaa
parlament kui ka Saksamaa liiduparlament pidid sellega tegelema.
Kõik see sai võimalikuks tänu sellele, et ajakiri „Junge Freiheit“ on säilitanud oma sõltumatuse ning seda ei toeta
suured sponsorid, vaid eelkõige lugejaskond ja toetajad.
Ka Kla.TV õnnitleb 40 aasta pikkuse eduka võitluse puhul sõna- ja ajakirjandusvabaduse eest.
Nad on näidanud, mida on võimalik saavutada, kui on olemas visioon ja seda järgitakse täieliku pühendumuse ja kogu südamest.
Soovime ajakirjale „Junge Freiheit“ ka edaspidiseks, et see saaks jätkuvalt aktiivselt, omapärast ja kartmatult
väljendada Saksamaa ühiskonna puudusi ning et iga rünnak muudaks selle vaid veelgi tugevamaks.
Saate lõpetuseks toome siinkohal mõned väljavõtted tervitussõnadest, mille ajakiri „Junge
Freiheit“ avaldas oma juubeli eriväljaandes.
Helmut Markwort : Kangelastegu
Ajaleht „Junge Freiheit“ avaldab mulle muljet nii oma sõltumatu seisukoha kui ka asutamisloo poolest.
See, kuidas 18-aastane õpilane Dieter Stein on nende neljakümne aasta jooksul üles ehitanud tõelise nädalalehe kõigi klassikaliste
rubriikidega, kuulub Saksa ajakirjanduse kangelastegude hulka.
Ta ei ole mitte ainult laiendanud arvamuste mitmekesisust, vaid eelkõige ka teabe mitmekesisust
Heinrich Sickl : Järjekindel ja kindlameelne
Ajaleht „Junge Freiheit“ on saksa keele piirkonnas kinnistanud oma positsiooni asendamatu kodaniku- ja konservatiivse hääle
kandjana – ebamugav, järjekindel ja kindlameelne vastupanu avaldades peavoolule, mis sageli eelistab
tõelisi arutelusid pigem vältida kui neid lubada.
Jan Fleischhauer : Vapralt vastu pidanud
Kui vaadata ringi Saksamaa meediamaailmas, kuulub ajakiri „Junge Freiheit“ selgelt ohustatud vähemuste hulka.
Mida kõik teised küll ei teinud, et JF-i väljakult minema pühkida.
Ühtegi trikki ei jäetud kasutamata, isegi mitte ühtegi räpast.
Kuid toimetus on 40 aastat vapralt vastu pidanud.
Juba see üksi väärib suuri õnnitlusi!
Peter Hahne : „Kiviviskajaga” Nelikümmend aastat ja ikka veel täies hoos!
Leht, mis on ristisuunaline, ilma et oleks queer.
Vastupidiselt riigi maksudest toetatavate ühtsete meediakanalite peavoolule, kes on (veel) valitsejate lemmikud.
JF tähistab majakat. JF tähistab usaldusväärset kvaliteeti
Kõrgeim autasu on ustav lugejaskond.
Roger Köppel : Oluline panus arvamuste mitmekesisusse
Kui te alustasite, oli konservatiivsus madalseisus.
Täna oleme tunnistajaks selle tagasitulekule, mis on end tõestanud ja on usaldusväärne.
Nad olid oma ajast ees.
Ootan huviga teie järgmisi numbreid, mida loen rõõmuga ja millest saan palju kasu.
kla.tv – rahva hääli, mida harva kuuldakse – rahva jaoks