A német „Junge Freiheit” hetilap nemrég ünnepelte 40. évfordulóját, és mozgalmas történelemre tekinthet vissza.
1986-ban az akkor 18 éves diák, Dieter Stein alapította Freiburg közelében.
Az első kiadás, amelynek címe „Der Freiheit eine Gasse!” volt, még mindössze 8 oldalból állt, és az
alapító a 400 példányt még kerékpárral szállította ki.
Nagy szponzorok nélkül, más idealista társaival együtt küzdötte át magát a nehéz kezdeti időszakon.
1993-ban Berlinbe költöztek.
1994-től a JF először hetente jelent meg, és a 2020-as évek elejéig előfizetői példányszáma folyamatosan nőtt.
Ma már a lap mögött egy 60 fős munkatársi létszámmal rendelkező kiadó áll, és a jelentősen megnövekedett nyomtatott
példányszám mellett egy erőteljesen bővülő online jelenléttel is rendelkezik, amelynek 869 000 követője van a közösségi médiában.
A Junge Freiheit kezdettől fogva liberális-konzervatív irányvonalat követett, és olyan témákkal foglalkozott, mint a
tömeges bevándorlás, az élet védelme, Németország demográfiai hanyatlása, a család szétesése, az EU és az euró bírálatát,
a normális nemzeti tudat, a pozitív nemzeti identitás és a saját történelemmel való ésszerű viszony visszanyerését.
Mivel a JF kezdeti időszakában folyamatosan érdekes interjúalanyokat talált, ismertsége gyorsan nőtt.
Témaválasztásával szembeszállt a kor szellemével, és ezzel ellenségeket is szerzett magának, akik egyre
agresszívebben és erőszakosabban léptek fel az újság ellen.
Így a 90-es évek elején országszerte 160 antifa-csoport fenyegető levelekkel nyomást gyakorolt az
újságosokra, hogy vegyék le az újságot a kínálatukból.
Ahol a fenyegetések nem váltottak eredményt, ott megrohamozták a kioszkokat, és széttépték a JF és más újságok
kihelyezett példányait, vagy agyaggal eltömték a kioszkok zárjait, így azok tulajdonosai nem tudták kinyitni őket.
1994 októberében fegyveres erőszakkal ellopták az előfizetők címeit a nyomdából.
Ezeket ezt követően baloldali radikális kiadványokban tették közzé, és az újság
olvasói ellen elnyomó intézkedésekre került sor.
De ennyiben nem maradt a dolog!
Két hónappal később baloldali terroristák – akik „forradalmi leszbikus nőcsoportoknak” nevezték magukat
– gyújtogatást hajtottak végre a weimari nyomdában.
A gépek nagy része megsemmisült, és több millióra rúgó anyagi kár keletkezett.
A nyomda ezt követően azonnali hatállyal felmondta a szerződést a JF-fel.
A német médiában azonban nem tört ki felháborodás.
Ha egyáltalán, akkor a média túlnyomó többsége csupán néhány sorban számolt be a merényletről.
Ezt követően a terror változatlanul folytatódott.
1995 elején elvágták az iroda telefonvonalát, füstgránátokat dobtak be az irodába, és felgyújtották Dieter
Stein, az újság alapítója és főszerkesztője autóját.
Nagy elismerés illeti Dieter Steint és csapatát azért, hogy ezeknek az életüket és testi épségüket fenyegető
veszélyeknek a fényében nem hátráltak meg, hanem azt mondták maguknak: „Most annál is inkább!”
Miután a nyers erő alkalmazásával nem jártak sikerrel, a JF ellenségei megváltoztatták a stratégiájukat.
1995-ben az Észak-Rajna-Vesztfáliai Alkotmányvédelmi Hivatal a JF-et vette célba, és felvette azt a jelentésébe.
Ez komoly kihívások elé állította az újságot, mivel egyrészt elriasztotta az olvasókat, másrészt a hirdetők attól tartottak,
hogy ha a JF-ben hirdetnek, maguk is hátrányba kerülhetnek.
Még azokat a hirdetéseket is elutasították, amelyeket a JF más médiumokban akart megjelentetni új előfizetők
toborzása céljából, hivatkozva az Alkotmányvédelmi Hivatal által folytatott megfigyelésre.
Így a JF-nek jogi úton kellett védekeznie, és tízéves jogi küzdelem után a Szövetségi Alkotmánybíróság előtt
győzelmet aratott az Alkotmányvédelmi Hivatal felett.
Ez az ítélet jelentős mérföldkő volt a sajtószabadság szempontjából Németországban.
Dieter Stein egy interjúban a következőképpen elemezte az Alkotmányvédelmi Hivatal támadását:
„A hatóság szemszögéből problémásnak tűnt, hogy a Junge Freiheit részletesen beszámolt a Republikánusokról .
Ugyanakkor nálunk a republikánusok képviselői mellett az Unió politikusait is interjúztattuk.
Az alkotmányvédők szemében megszegtünk egy karantént, amelyet a republikánusok a médián keresztül is kihirdettek.
Egy kísérlet, amelyet később az AfD is megkísérelt, de a közösségi média fejlődése miatt kudarcot vallott.
Az akkori körülmények között más volt a helyzet.
Az internet eddig még nem játszott szerepet.
A tudósítás kizárólag a közszolgálati médián és a hagyományos nyomtatott sajtón keresztül történt.
Akkoriban hallgatólagos megállapodások révén is lehetett szabályozni, hogy kiről szólnak a
jelentések. Ki kerül be a hírekbe, és ki nem.
„A Junge Freiheit gyakorlatilag olyan volt, mint egy blokádtörő.”
Ez a példa jól mutatja, milyen fontos volt a „Junge Freiheit” úttörő munkája, különösen abban az időben, amikor sok
szabad gondolkodású felvilágosító még nem rendelkezett az internet adta lehetőségekkel felvilágosító tevékenységéhez.
A Junge Freiheit megőrizte „akadálytörő” státuszát, továbbra is kényelmetlen szereplő maradt, újra és újra
feltárta a visszásságokat, és megtanulta, hogyan védje meg magát a támadásokkal szemben.
Így történt például 2006-ban, amikor politikai okokból megtagadták tőlük a részvételt a frankfurti könyvvásáron.
Miután több mint 1 500 polgár, valamint a média, a politika, a tudomány és a társadalom neves képviselői szolidaritásukat
fejezték ki egy „A sajtószabadságért szóló felhívás” keretében, a kiállítás vezetősége
kénytelen volt engedni, és engedélyezni a részvételt.
2022-ben a JF támadást indított a kötelező műsorszolgáltatási díjak ellen, és petíciót indított a
műsorszolgáltatási díjak eltörléséért, valamint a közszolgálati műsorszolgáltatás alapvető reformjáért.
Ezt 200 000 polgár írta alá.
A következő évben Dieter Stein főszerkesztőt öt tartományi parlamentben hallgatták meg szakértőként a
műsorszolgáltatási állami szerződéssel kapcsolatban.
A nyomozati újságírás terén is újra és újra kiemelkedő eredményeket értek el.
A JF feltárta politikusok és a szélsőbaloldali körök közötti kapcsolatokat, például 2007-ben az akkori
Juso-elnök, Franziska Drohsel esetében, illetve 2022-ben Nancy Faeser szövetségi belügyminiszter esetében.
2024-ben a JF beszámolt a berlini szenátus egyik tervezetéről, amely három-hat éves gyermekek
számára szexszobák létrehozását irányozta elő.
A sajtóbeszámoló után a terveket visszavonták.
2026-ban a JF nyilvánosságra hozta, hogy szélsőbaloldali civil szervezetek munkatársai homoszexuális
pornográf anyagokat mutattak be egy szászországi iskolában.
A tudósítás hatalmas felháborodást váltott ki, így az iskolaigazgató leállította a programot, és mind
a szász tartományi parlament, mind a szövetségi parlament kénytelen volt foglalkozni az üggyel.
Mindez azért vált lehetővé, mert a Junge Freiheit megőrizte függetlenségét, és nem nagy szponzoroktól, hanem
elsősorban olvasóitól és támogatóitól kapja a támogatást.
A Kla.TV is gratulál a véleménynyilvánítási és sajtószabadságért folytatott 40 éves sikeres küzdelemhez.
Megmutatták, mire lehet képes az ember, ha van egy víziója, és azt teljes elkötelezettséggel és teljes szívvel valósítja meg.
A Junge Freiheitnek a jövőben is azt kívánjuk, hogy továbbra is határozottan, önállóan és félelem nélkül
tudjon szóvá tenni a németországi visszásságokat, és hogy minden támadás csak még erősebbé tegye.
A műsor zárásaként néhány üdvözlő szó kivonatait közöljük, amelyeket a Junge Freiheit az évforduló
alkalmából megjelent különkiadásában tett közzé.
Helmut Markwort : Egy hőstett
A „Junge Freiheit” újság független álláspontja és alapításának története egyaránt mély benyomást tett rám.
Az, ahogyan a 18 éves diák, Dieter Stein az elmúlt negyven év során egy igazi hetilapot épített fel minden
hagyományos rovatával együtt, a német újságírás egyik hőstette.
Nemcsak a vélemények sokszínűségét bővítette, hanem elsősorban az információk sokszínűségét is
Heinrich Sickl : Kitartó és szilárd
A Junge Freiheit a német nyelvterületen elengedhetetlen polgári és konzervatív hangként vált ismertté – kényelmetlen, kitartó és
szilárd ellenállást tanúsítva a mainstream nyomásával szemben, amely gyakran inkább
elkerüli, mintsem lehetővé teszi a valódi vitákat.
Jan Fleischhauer : Bátran kitartott
Ha körülnézünk a német médiában, a „Junge Freiheit” egyértelműen a veszélyeztetett kisebbségek közé tartozik.
Mit nem tettek a többiek azért, hogy a JF-et eltüntessék a pályáról!
Egyetlen trükköt sem hagytak ki, még a legmocskosabbat sem.
De a szerkesztőség 40 éven át kitartóan folytatta a munkát.
Már ez önmagában is nagy gratulációt érdemel!
Peter Hahne : A kőpuskával Negyven éve, és egy cseppet sem csendesebb!
Egy lap, amely keresztirányú, anélkül, hogy queer lenne.
Szemben az adófizetők által támogatott, egységes média főáramlatával, a (még) hatalmon lévők kedvenceivel.
A JF a „Leuchtfeuer” rövidítése. A JF a megbízható minőséget jelenti
A legnagyobb kitüntetés a hűséges olvasóközönség.
Roger Köppel : Jelentős hozzájárulás a véleménybeli sokszínűséghez
Amikor ön elkezdte, a konzervativizmus mélyponton volt.
Ma a bevált és megbízható dolgok visszatérését tapasztaljuk.
Koruk előtt jártak.
Alig várom a következő kiadványaikat, amelyeket örömmel és haszonnal olvasok.
kla.tv – a nép kevéssé hallott hangjai – a népért