Nesen Vācijas nedēļas laikraksts „Junge Freiheit“ atzīmēja savu 40 gadu jubileju un var lepoties ar notikumiem bagātu vēsturi.
1986. gadā to dibināja toreiz 18 gadus vecais skolnieks Dīters Šteins netālu no Freiburgas.
Pirmā izdevuma apjoms ar nosaukumu „Der Freiheit eine Gasse!” bija 8 lappuses, un
dibinātājs 400 eksemplārus izvadāja ar velosipēdu.
Bez lieliem sponsoriem viņš kopā ar citiem ideālistiskiem domubiedriem cīnījās, lai pārvarētu grūto sākuma posmu.
1993. gadā notika pārcelšanās uz Berlīni.
Sākot ar 1994. gadu, žurnāls „JF“ pirmo reizi sāka iznākt reizi nedēļā, un līdz 2020. gadu
sākumam tā abonementu tirāža nepārtraukti pieauga.
Tagad avīzei ir izdevniecība ar 60 darbiniekiem, un, papildus ievērojami pieaugušajam drukātā izdevuma
tirāžai, tai ir arī strauji augoša tiešsaistes platforma ar 869 000 sekotājiem sociālajos tīklos.
Laikraksts „Junge Freiheit“ jau no paša sākuma izcēlās ar liberāli konservatīvu ievirzi un pievērsās tādām tēmām kā
masveida migrācija, dzīvības aizsardzība, Vācijas demogrāfiskā lejupslīde, ģimenes iziršana, kritiku pret ES un eiro,
normālas nacionālās apziņas atgūšanu, pozitīvu nacionālo identitāti un saprātīgu attieksmi pret savu vēsturi.
Tā kā žurnāls „JF” savos pirmsākumos vienmēr atrada interesantus interviju partnerus, tā atpazīstamība strauji pieauga.
Ar savu tematisko ievirzi viņa ieņēma nostāju pret valdošo laikmeta garu un tādējādi arī ieguva ienaidniekus,
kuri arvien agresīvāk un vardarbīgāk rīkojās pret avīzi.
Tādējādi 90. gadu sākumā visā Vācijā 160 „Antifa“ grupas ar draudējošām vēstulēm izdarīja spiedienu uz
kiosku īpašniekiem, lai tie izņemtu šo avīzi no sortimenta.
Gadījumos, kad draudi nedeva rezultātu, tika iebruka kioskos un izplēsti tur izliktie „JF“ un citu avīžu eksemplāri,
vai arī tirdzniecības stendu slēdzenes tika aizsprostotas ar māla masu, tāpēc to īpašnieki nevarēja tos atvērt.
1994. gada oktobrī no tipogrāfijas ar ieroču palīdzību tika nozagti abonentu adreses.
Tie tika publicēti radikāli kreisajos izdevumos, un sākās represijas pret avīzes lasītājiem.
Taču ar to viss nebeidzās!
Divus mēnešus vēlāk kreiso teroristu, kuri sevi dēvēja par „revolucionārām lesbiešu sieviešu grupām“, veiktā
uzbrukuma rezultātā izcēlās ugunsgrēks tipogrāfijā Veimārā.
Liela daļa iekārtu tika iznīcināta, un materiālie zaudējumi sasniedza miljonu apmērus.
Tādēļ tipogrāfija bez iepriekšēja brīdinājuma lauza līgumu ar JF.
Tomēr Vācijas mediju vidē tas neizraisīja nekādu sašutumu.
Ja vispār, tad lielākajā daļā plašsaziņas līdzekļu par teroraktu tika ziņots tikai dažās rindās.
Pēc tam terors turpinājās ar ne mazāku intensitāti.
1995. gada sākumā tika pārgriezta biroja telefona līnija, biroja telpās tika iemestas dūmu granātas, un tika aizdedzināta avīzes
dibinātāja un galvenā redaktora Dietera Steina automašīna.
Dieteram Steinam un viņa komandai ir jāizsaka liela atzinība par to, ka, neraugoties uz šiem draudiem dzīvībai un
veselībai, viņi neatsakās, bet gan saka: „Tagad vēl jo vairāk!”
Kad ar brutālu spēku neizdevās sasniegt mērķi, JF ienaidnieki mainīja stratēģiju.
1995. gadā Ziemeļreinas-Vestfālenes Konstitucionālās drošības dienests pievērsās
organizācijai „JF” un iekļāva to savā ziņojumā.
Tas radīja avīzei lielas grūtības, jo, no vienas puses, tas atturēja lasītājus, bet, no otras puses, reklāmdevēji
baidījās reklamēties „JF“, lai paši neciestu zaudējumus.
Tika noraidītas arī reklāmas, kuras „JF“ vēlējās publicēt citos medijos, lai piesaistītu jaunus abonentus, atsaucoties
uz Konstitucionālās drošības dienesta veikto uzraudzību.
Tādējādi JF bija spiesta aizstāvēt savas tiesības tiesā un pēc desmit gadus ilgas tiesvedības Federālajā Konstitucionālajā
tiesā uzvarēja Konstitucionālās aizsardzības dienestu.
Šis spriedums bija nozīmīgs pagrieziena punkts preses brīvībai Vācijā.
Intervijā Dieter Stein šādi analizēja Konstitucionālās drošības dienesta rīcību:
„Iestādes skatījumā par problēmu tika uzskatīts tas, ka laikraksts „Junge Freiheit“ intensīvi ziņoja par Republikāņiem .
Vienlaikus pie mums tika intervēti ne tikai Republikāņu partijas pārstāvji, bet arī Savienības politiķi.
Konstitucionālo aizsargu acīs mēs esam pārkāpuši karantīnu, ko plašsaziņas līdzekļos bija izsludinājuši republikāņi.
Mēģinājums, kas vēlāk tika veikts arī partijā „AfD“, taču cieta neveiksmi sociālo tīklu attīstības dēļ.
Tolaik apstākļi bija citādi.
Internets pagaidām nav spēlējis nekādu lomu.
Ziņošana notika vienīgi caur sabiedriskajiem medijiem un tradicionālajiem drukātajiem medijiem.
Tolaik ar neizteiktu vienošanos varēja ietekmēt to, par ko galvenokārt tiek ziņots. Kas parādās, kas neparādās.
„Laikraksts „Junge Freiheit“ praktiski darbojās kā blokādes pārvarētājs.”
Šis piemērs parāda, cik nozīmīgs bija žurnāla „Junge Freiheit” pionierdarbs, it īpaši tajā laikā, kad
daudziem brīvajiem apgaismotājiem vēl nebija iespējas izmantot internetu savam apgaismošanas darbam.
Laikraksts „Junge Freiheit“ ir saglabājis savu statusu kā barjeru lauzējs, joprojām ir neērts, atkārtoti ir atklājis
pārkāpumus un iemācījies aizstāvēt sevi pret uzbrukumiem.
Piemēram, 2006. gadā, kad viņai politisku iemeslu dēļ tika liegta dalība Frankfurtes grāmatu gadatirgū.
Pēc tam, kad vairāk nekā 1 500 iedzīvotāju un ievērojami pārstāvji no plašsaziņas līdzekļiem, politikas, zinātnes un
sabiedrības izteica solidaritāti „Aicinājumā par preses brīvību”, izstādes vadība bija spiesta piekāpties un atļaut dalību.
2022. gadā organizācija „JF“ uzsāka kampaņu pret obligātajām apraides maksām un izveidoja petīciju par apraides maksu
atcelšanu un sabiedriskās apraides sistēmas pamatīgu reformu.
To parakstīja 200 000 iedzīvotāju.
Nākamajā gadā galvenais redaktors Dīters Šteins piecās zemes parlamentu sēdēs tika uzklausīts kā
eksperts jautājumos par Valsts apraides līgumu.
Arī izmeklējošajā žurnālistikā atkārtoti tika pievērsta uzmanība.
JF atklāja politiķu saistību ar galēji kreiso kustību, piemēram, 2007. gadā attiecībā uz toreizējo Juso
priekšsēdētāju Franzisku Drohsel vai 2022. gadā attiecībā uz Vācijas iekšlietu ministri Nancy Faeser.
2024. gadā laikraksts „JF“ ziņoja par Berlīnes senāta likumprojekta versiju, kurā bija paredzēts
izveidot seksa telpas trīs līdz sešu gadu vecumiem bērniem.
Pēc ziņojuma publicēšanas plāni tika atsaukti.
2026. gadā laikraksts „JF“ atklāja, ka galēji kreiso NVO darbinieki kādā Saksijas skolā bija
rādījuši homoseksuālu pornogrāfisku materiālu.
Šis reportāžas materiāls izraisīja vētrainu reakciju, tāpēc skolas direktors pārtrauca programmu, un šo
jautājumu nācās izskatīt gan Saksijas zemes parlamentam, gan Vācijas federālajam parlamentam.
Tas viss kļuva iespējams, jo laikraksts „Junge Freiheit“ ir saglabājis savu neatkarību un to finansē nevis
lieli sponsori, bet galvenokārt tā lasītāji un atbalstītāji.
Arī Kla.TV apsveic ar 40 gadiem veiksmīgas cīņas par vārda un preses brīvību.
Jūs esat parādījuši, kas ir iespējams, ja ir vīzija un to īsteno ar pilnu atdevi un visu sirds degsmi.
Mēs vēlam laikrakstam „Junge Freiheit” arī turpmāk, lai tas varētu turpināt aktīvi, neatkarīgi un
nebaidoties vērst uzmanību uz netaisnībām Vācijā, un lai katrs uzbrukums to padarītu tikai vēl spēcīgāku.
Raidījuma noslēgumā – daži fragmenti no apsveikuma vārdiem, kurus laikraksts „Junge
Freiheit” publicēja savā jubilejas speciālizdevumā.
Helmuts Markvorts : Varoņdarbs
Laikraksts „Junge Freiheit“ mani pārsteidz gan ar savu neatkarīgo nostāju, gan ar savu dibināšanas vēsturi.
Tas, kā 18 gadus vecais skolnieks Dīters Šteins šo četrdesmit gadu laikā izveidoja īstu nedēļas avīzi ar visām klasiskajām
rubrikām, ir viens no vācu žurnālistikas varoņdarbiem.
Viņš ne tikai ir paplašinājis viedokļu daudzveidību, bet galvenokārt arī informācijas daudzveidību
Heinrihs Sikl : Neatlaidīgs un nelokāms
Laikraksts „Junge Freiheit“ vācu valodas telpā ir kļuvis par neaizstājamu pilsonisko un konservatīvo balsi — neērtu,
neatlaidīgu un nelokāmu pret galvenā strauma spiedienu, kas bieži vien labprātāk izvairās no patiesām debatēm, nekā tās atļauj.
Jans Fleišhauers : Izturējis drosmīgi
Ja aplūkojam Vācijas mediju vidi, tad „Junge Freiheit“ neapšaubāmi pieder pie apdraudētajām minoritātēm.
Ko vien pārējie nav darījuši, lai izslēgtu JF no laukuma!
Netika izlaists neviens triks, pat ne visnetīrākais.
Taču redakcija 40 gadus drosmīgi turpināja darbu.
Jau tas vien ir iemesls lielām apsveikumiem!
Pēters Hāne : Ar akmeņu šauteni Četrdesmit gadi, un ne par mata tiesu klusāks!
Lapa, kas ir šķērsā virzienā, bet nav dīvaina.
Pretstatā galvenajai plūsmai — nodokļu maksātāju subsidētajiem vienotajiem plašsaziņas
līdzekļiem, kas ir (vēl) valdošo aprindu lutinieki.
JF nozīmē „bāka”. JF nozīmē uzticamu kvalitāti
Augstākais apbalvojums ir uzticīga lasītāju auditorija.
Rodžers Kēppels : Nozīmīgs ieguldījums viedokļu daudzveidībā
Kad jūs sākāt, konservatīvisms bija nonācis viszemākajā punktā.
Šodien mēs piedzīvojam labi pārbaudīto un stabilo atgriešanos.
Viņi savā laikā bija savam laikam priekšā.
Ar nepacietību gaidu jūsu nākamos izdevumus, kurus lasu ar prieku un gūstu no tiem daudz.
kla.tv – maz dzirdēts no tautas – tautai