Nylig feiret den tyske ukentlige avisen «Junge Freiheit» sitt 40-årsjubileum og kan se tilbake på en begivenhetsrik historie.
Den ble grunnlagt i 1986 av den da 18 år gamle eleven Dieter Stein i nærheten av Freiburg.
Den første utgaven, med tittelen «Der Freiheit eine Gasse!», var på 8 sider, og
grunnleggeren delte ut de 400 eksemplarene på sykkel.
Uten store sponsorer kjempet han seg sammen med andre idealistiske medarbeidere gjennom den vanskelige startfasen.
I 1993 flyttet de til Berlin.
Fra 1994 begynte JF å komme ut ukentlig for første gang, og opplevde en jevn økning i antall
abonnenter frem til begynnelsen av 2020-årene.
I dag står det et forlag med 60 ansatte bak avisen, og i tillegg til et trykt opplag som også har vokst betydelig
i omfang, har den også en sterkt voksende nettplattform med 869 000 følgere på sosiale medier.
«Junge Freiheit» hadde helt fra starten et liberal-konservativt profil og tok opp temaer som massemigrasjon, beskyttelse av liv,
Tysklands demografiske tilbakegang, ødeleggelsen av familien, kritikk av EU og euroen, gjenvinning av en
normal nasjonalfølelse, en positiv nasjonal identitet og en fornuftig omgang med egen historie.
Siden JF i starten stadig fant interessante intervjuobjekter, økte kjennskapen til bladet raskt.
Med sin tematiske profil tok hun stilling mot den rådende tidsånden og skaffet seg dermed også fiender, som i stadig større
grad gikk til ekstremt aggressivt og voldelig angrep på avisen.
På begynnelsen av 90-tallet utøvde 160 Antifa-grupper over hele Tyskland press på kioskeiere ved hjelp av
trusselbrev for å få dem til å fjerne avisen fra sortimentet.
Der truslene ikke hadde noen virkning, ble kiosker stormet, og eksemplarer av JF og andre aviser som lå fremme ble
revet i stykker, eller låsene på salgsbodene ble tettet til med leire, slik at eierne ikke kunne åpne dem.
I oktober 1994 ble abonnentenes adresser stjålet fra trykkeriet under trussel med våpen.
Disse ble deretter publisert i radikale venstreorienterte publikasjoner, og det førte til repressalier mot avisens lesere.
Men det var ikke alt!
To måneder senere ble trykkeriet i Weimar utsatt for et brannangrep utført av venstreekstremister som
kalte seg «revolusjonære lesbiske kvinnegrupper».
En stor del av maskinene ble ødelagt, og det oppstod materielle skader for millioner.
Trykkeriet sa deretter opp kontrakten med JF med umiddelbar virkning.
Det ble imidlertid ikke reist noen protest i det tyske medielandskapet.
Om det i det hele tatt ble rapportert om angrepet i de aller fleste mediene, var det bare med noen få linjer.
Etter det fortsatte terroren uforminsket.
I begynnelsen av 1995 ble kontorets telefonlinje kuttet, røykgranater ble kastet inn i kontorlokalene, og bilen til avisens
grunnlegger og sjefredaktør Dieter Stein ble satt i brann.
Det er svært prisverdig av Dieter Stein og teamet hans at de, tross disse truslene mot liv og lemmer, ikke trakk seg tilbake,
men sa til seg selv: «Nå gjelder det mer enn noensinne!»
Etter at de ikke lyktes med rå makt, endret JF-fiendene strategi.
I 1995 ble sikkerhetstjenesten i Nordrhein-Westfalen satt til å overvåke JF og tok organisasjonen med i sin rapport.
Dette stilte avisen overfor store utfordringer, ettersom det på den ene siden virket avskrekkende på leserne, og på
den andre siden var annonsekundene redde for å annonsere i JF for ikke selv å bli utsatt for ulemper.
Også annonser som JF ønsket å plassere i andre medier for å skaffe nye abonnenter, ble avvist med henvisning til at
de var under oppsyn av forfatningsbeskyttelsestjenesten.
Derfor måtte JF forsvare seg juridisk og vant etter en ti år lang rettssak for Forbundsforfatningsdomstolen
mot Forfatningsbeskyttelsestjenesten.
Denne dommen var en viktig milepæl for pressefriheten i Tyskland.
Dieter Stein analyserte angrepet fra forfatningsbeskyttelsestjenesten i et intervju på følgende måte:
«Fra myndighetenes side ble det oppfattet som problematisk at Junge Freiheit rapporterte inngående om Republikanerne .»
Samtidig ble det gjennomført intervjuer hos oss med politikere fra Unionen, i tillegg til representanter for Republikanerne.
I øynene til de som ivaretar grunnloven har vi brutt en karantene som også ble kunngjort i media av republikanerne.
Et forsøk som senere også ble gjort i AfD, men som mislyktes på grunn av utviklingen innen sosiale medier.
Under de daværende forholdene var det annerledes.
Internett har ikke spilt noen rolle ennå.
Nyhetsdekningen skjedde utelukkende gjennom offentlig-rettslige medier og tradisjonelle trykte medier.
Den gang var det også mulig å styre, gjennom uuttalte avtaler, hvem som skulle være gjenstand for omfattende
reportasjer. Hvem som dukket opp, og hvem som ikke gjorde det.
«Junge Freiheit fungerte praktisk talt som en blokadebryter.»
Dette eksemplet viser hvor viktig det banebrytende arbeidet til «Junge Freiheit» var, særlig i en tid da mange frie opplysere
ennå ikke hadde tilgang til internett i sitt opplysningsarbeid.
«Junge Freiheit» har beholdt sin status som blokadebryter, har fortsatt å være en ubehagelig stemme, har gang på
gang avdekket misforhold og lært å forsvare seg mot angrep.
For eksempel i 2006, da hun av politiske grunner ble nektet å delta på bokmessen i Frankfurt.
Etter at over 1 500 borgere og fremtredende representanter fra media, politikk, vitenskap og samfunnslivet hadde
sluttet seg sammen i en «appell for pressefrihet», måtte messeledelsen gi etter og tillate deltakelse.
I 2022 gikk JF til angrep mot de obligatoriske kringkastingsavgiftene og startet en underskriftskampanje
for å avskaffe kringkastingsavgiftene og gjennomføre en grunnleggende reform av den offentlige kringkastingen.
Denne ble undertegnet av 200 000 innbyggere.
Året etter ble sjefredaktør Dieter Stein hørt som sakkyndig i fem delstatsparlamenter i
forbindelse med statsavtalen om kringkasting.
Også på det undersøkende området ble det gang på gang satt nye retningslinjer.
JF avdekket forbindelser mellom politikere og det ytterliggående venstreorienterte miljøet, for eksempel i 2007 med
den daværende Juso-lederen Franziska Drohsel og i 2022 med forbundsinnenriksminister Nancy Faeser.
I 2024 rapporterte JF om et utkast fra Berlins senat som la opp til å opprette «sexrom» for barn i alderen tre til seks år.
Etter at saken ble omtalt i media, ble planene trukket tilbake.
I 2026 avslørte JF at ansatte i en ekstremvenstreorientert NGO hadde vist homoseksuelt
pornografisk materiale på en skole i Sachsen.
Reportasjen utløste en storm av reaksjoner, slik at rektoren avbrøt programmet, og både delstatsparlamentet i
Sachsen og Forbundsdagen måtte ta stilling til saken.
Alt dette har vært mulig fordi «Junge Freiheit» har bevart sin uavhengighet og ikke finansieres av store sponsorer,
men først og fremst av leserne og støttespillerne sine.
Også Kla.TV gratulerer med 40 år med vellykket kamp for ytrings- og pressefrihet.
De har vist hva som er mulig når man har en visjon og forfølger den med fullt engasjement og hele sitt hjerte.
Vi ønsker «Junge Freiheit» også i tiden fremover at den fortsatt kan ta opp misforholdene i Tyskland på en offensiv, uavhengig
og uredd måte, og at hvert angrep bare gjør den enda sterkere.
Til slutt i sendingen følger her noen utdrag fra hilsenene som «Junge Freiheit» har publisert i sitt jubileumsbilag.
Helmut Markwort : En heltedåd
«Junge Freiheit» imponerer meg både på grunn av sin uavhengige holdning og på grunn av sin opprinnelseshistorie.
At den 18 år gamle eleven Dieter Stein i løpet av disse førti årene har bygget opp en skikkelig ukentlig
avis med alle de klassiske spaltene, er en av de største bragdene i tysk journalistikk.
Han har ikke bare utvidet mangfoldet av meninger, men fremfor alt også mangfoldet av informasjon
Heinrich Sickl : Utholdende og standhaftig
«Junge Freiheit» har etablert seg i det tyskspråklige området som en uunnværlig borgerlig og konservativ stemme –
ubehagelig, utholdende og standhaftig mot presset fra en mainstream som ofte heller unngår enn å tillate reelle debatter.
Jan Fleischhauer : Holdt ut tappert
Ser man seg rundt i det tyske medielandskapet, hører *Junge Freiheit* helt klart til de truede minoritetene.
Hva har ikke de andre gjort for å feie JF av banen.
Ingen triks ble utelatt, ikke engang de skitne.
Men redaksjonen har holdt ut i 40 år.
Bare det alene er verdt en stor gratulasjon!
Peter Hahne : Med steinkasteren Førti år og ikke det minste roligere!
Et blad som ligger på tvers, uten å være queer.
På tvers av hovedstrømmen i de skattefinansierte, ensidige mediene, som er de (ennå) makthavendes kjæledegger.
JF står for «Leuchtfeuer». JF står for pålitelig kvalitet
Den største utmerkelsen er en trofast leserskare.
Roger Köppel : Et viktig bidrag til mangfoldet i meningsbildet
Da De begynte, var konservatismen på bunn.
I dag opplever vi at det velprøvde og solide er tilbake.
De var forut for sin tid.
Jeg gleder meg til flere utgaver fra dere, som jeg leser med glede og lærer mye av.
kla.tv – det folk flest ikke hører – for folket