Recent, săptămânalul german „Junge Freiheit” și-a sărbătorit cea de-a 40-a aniversare și poate
privi înapoi la o istorie plină de evenimente.
A fost înființată în 1986 de către Dieter Stein, un elev în vârstă de 18 ani la acea vreme, în apropiere de Freiburg.
Prima ediție, intitulată „Der Freiheit eine Gasse!”, avea doar 8 pagini, iar cele 400 de exemplare
au fost distribuite de fondator chiar pe bicicletă.
Fără sponsori importanți, a trecut cu bine de perioada dificilă de început, alături de alți colegi idealisti.
În 1993 a avut loc mutarea la Berlin.
Începând din 1994, JF a început să apară săptămânal și a înregistrat o creștere constantă a tirajului
său prin abonament până la începutul anilor 2020.
În prezent, ziarul este susținut de o editură cu 60 de angajați și, pe lângă tirajul tipărit, care a crescut
semnificativ ca volum, dispune și de o prezență online în plină expansiune, cu 869.000 de urmăritori pe rețelele sociale.
Ziarul „Junge Freiheit” a avut încă de la început o orientare liberal-conservatoare și a abordat teme precum migrația în masă,
protecția vieții, declinul demografic al Germaniei, distrugerea familiei, critica la adresa UE și a monedei euro, recâștigarea
unui sentiment național normal, a unei identități naționale pozitive și a unei abordări raționale a propriei istorii.
Deoarece, în perioada de început, JF găsea mereu persoane interesante cu care să realizeze
interviuri, popularitatea sa a crescut rapid.
Prin orientarea tematică a ziarului, ea s-a poziționat împotriva spiritului epocii dominante și și-a făcut astfel
și dușmani, care au început să acționeze din ce în ce mai agresiv și violent împotriva ziarului.
Astfel, la începutul anilor ’90, 160 de grupuri Antifa din toată țara au exercitat presiuni asupra proprietarilor de
chioșcuri prin intermediul unor scrisori de amenințare, pentru ca aceștia să retragă ziarul din sortiment.
Acolo unde amenințările nu au avut efect, chioșcurile au fost luate cu asalt, iar exemplarele expuse ale ziarului JF și ale
altor publicații au fost rupte sau încuietorile chioșcurilor au fost astupate cu lut, astfel
încât proprietarii acestora să nu le poată deschide.
În octombrie 1994, adresele abonaților au fost furate cu forța de arme din tipografie.
Acestea au fost apoi publicate în publicații de extremă stânga, ceea ce a dus la represiuni împotriva cititorilor ziarului.
Dar lucrurile nu s-au oprit aici!
Două luni mai târziu, tipografia din Weimar a fost ținta unui atac incendiator comis de teroriști de stânga
care se autointitulau „grupuri de lesbiene revoluționare”.
O mare parte din utilaje a fost distrusă, iar pagubele materiale s-au ridicat la milioane.
În urma acestui fapt, tipografia a reziliat fără preaviz contractul cu JF.
Cu toate acestea, în peisajul mediatic german nu s-a produs nicio reacție de indignare.
Dacă s-a vorbit deloc despre atentat, în marea majoritate a mass-mediei s-au dedicat doar câteva rânduri acestui subiect.
După aceea, teroarea a continuat cu aceeași intensitate.
La începutul anului 1995, linia telefonică a biroului a fost tăiată, în încăperile biroului au fost aruncate
grenade fumigene, iar mașina fondatorului și redactorului-șef al ziarului, Dieter Stein, a fost incendiată.
Meritul lui Dieter Stein și al echipei sale este că, în fața acestor amenințări la adresa vieții și integrității fizice,
nu s-au dat bătuți, ci și-au spus: „Acum mai mult ca oricând!”
După ce nu au reușit să-și atingă scopul prin forță brută, dușmanii JF și-au schimbat strategia.
În 1995, Serviciul de Protecție Constituțională din Renania de Nord-Westfalia a început să
monitorizeze organizația JF și a inclus-o în raportul său.
Această situație a pus ziarul în fața unor provocări majore, întrucât, pe de o parte, avea un efect descurajator asupra
cititorilor, iar, pe de altă parte, agenții de publicitate se temeau să-și promoveze produsele în JF,
pentru a nu suferi ei înșiși consecințe negative.
Chiar și anunțurile pe care JF dorea să le publice în alte mijloace de informare în masă pentru a atrage noi abonați
au fost respinse, invocându-se faptul că organizația se află sub supravegherea Serviciului de Protecție Constituțională.
Astfel, JF a fost nevoită să se apere pe cale juridică și, după o luptă juridică de zece ani, a câștigat
procesul împotriva Serviciului de Protecție Constituțională în fața Curții Constituționale Federale.
Această hotărâre a reprezentat o etapă importantă pentru libertatea presei în Germania.
Într-un interviu, Dieter Stein a analizat atacul Serviciului de Protecție Constituțională după cum urmează:
„Din punctul de vedere al autorităților, s-a considerat problematic faptul că ziarul Junge
Freiheit a relatat intens despre Partidul Republican .
În același timp, pe lângă reprezentanții Partidului Republican, au fost intervievați și politicieni din Partidul Uniunii.
În ochii autorităților responsabile cu apărarea Constituției, am încălcat o carantină care fusese
impusă și de mass-media prin intermediul republicanilor.
O încercare care a fost întreprinsă ulterior și de către AfD, dar care a eșuat din cauza evoluției rețelelor sociale.
În condițiile de atunci, lucrurile stăteau altfel.
Internetul nu a jucat încă niciun rol.
Acoperirea mediatică s-a realizat exclusiv prin intermediul mass-media publice și al presei scrise tradiționale.
Pe atunci, se putea controla, prin înțelegeri tacite, despre cine se scria în mod semnificativ. Cine apărea și cine nu.
„Junge Freiheit a fost practic un spărgător de blocade.”
Acest exemplu arată cât de importantă a fost activitatea de pionierat a revistei „Junge Freiheit”, mai ales în
perioada în care mulți iluministi liberi nu dispuneau încă de internet pentru a-și desfășura activitatea de informare.
Revista „Junge Freiheit” și-a păstrat statutul de „spărgător de barierele”, a rămas o voce incomodă, a dezvăluit în repetate
rânduri nereguli și a învățat să se apere împotriva atacurilor.
De exemplu, în 2006, când i s-a refuzat participarea la Târgul de Carte de la Frankfurt din motive politice.
După ce peste 1.500 de cetățeni și reprezentanți de seamă din mass-media, politică, mediul academic și societate și-au exprimat
solidaritatea printr-un „Apel pentru libertatea presei”, conducerea târgului a fost
nevoită să cedeze și să permită participarea.
În 2022, JF a lansat o ofensivă împotriva taxelor obligatorii de radiodifuziune și a inițiat o petiție pentru abolirea acestor
taxe și pentru o reformă fundamentală a radiodifuziunii publice.
Aceasta a fost semnată de 200.000 de cetățeni.
În anul următor, redactorul-șef Dieter Stein a fost audiat în calitate de expert cu privire la Tratatul de stat
privind radiodifuziunea în cinci parlamente regionale.
De asemenea, s-au pus în mod repetat accente în domeniul jurnalismului de investigație.
JF a dezvăluit legături ale unor politicieni cu mișcarea de extremă stânga, de exemplu în 2007, în cazul
Franziskăi Drohsel, pe atunci președintă a Juso, sau în 2022, în cazul ministrului federal de interne Nancy Faeser.
În 2024, JF a relatat despre un proiect al Senatului din Berlin, care prevedea amenajarea unor spații destinate activităților
sexuale pentru copiii cu vârste cuprinse între trei și șase ani.
După apariția articolului, planurile au fost retrase.
În 2026, JF a dezvăluit că angajații unei ONG-uri de extremă stânga au prezentat materiale pornografice
cu tematică homosexuală într-o școală din Saxonia.
Relatarea a stârnit un val de reacții, astfel încât directorul școlii a suspendat programul, iar atât Parlamentul
regional din Saxonia, cât și Parlamentul federal au fost nevoiți să se ocupe de această chestiune.
Toate acestea au fost posibile deoarece revista „Junge Freiheit” și-a păstrat independența și nu este susținută de mari
sponsori, ci, în primul rând, de cititorii și susținătorii săi.
Și Kla.TV transmite felicitări pentru cei 40 de ani de luptă încununată de succes pentru
libertatea de exprimare și libertatea presei.
Au demonstrat ce se poate realiza atunci când ai o viziune și o urmezi cu toată dedicația și cu toată pasiunea.
Îi urăm revistei „Junge Freiheit” ca, și în viitor, să poată continua să denunțe în mod ofensiv,
nonconformist și neînfricat abuzurile din Germania, iar fiecare atac să o facă și mai puternică.
Pentru a încheia emisiunea, vă prezentăm câteva fragmente din mesajele de felicitare publicate de „Junge
Freiheit” în suplimentul său special dedicat aniversării.
Helmut Markwort : O faptă eroică
Revista „Junge Freiheit” mă impresionează atât prin poziția sa independentă, cât și prin istoria sa de înființare.
Faptul că Dieter Stein, un elev de 18 ani, a reușit în acești patruzeci de ani să pună pe picioare un adevărat
săptămânal cu toate rubricile clasice se numără printre faptele eroice ale jurnalismului german.
Nu numai că a lărgit diversitatea opiniilor, ci, mai ales, a diversificat informațiile
Heinrich Sickl : Perseverent și ferm
Revista „Junge Freiheit” s-a impus în spațiul germanofon ca o voce burgheză și conservatoare indispensabilă – incomodă,
perseverentă și fermă în fața presiunii unui curent dominant care, de multe ori, preferă să
evite dezbaterile autentice decât să le permită.
Jan Fleischhauer : A rezistat cu curaj
Dacă ne uităm la peisajul mediatic german, „Junge Freiheit” se numără fără îndoială printre minoritățile amenințate.
Ce nu au făcut ceilalți ca să-i elimine pe cei de la JF de pe teren!
Nu s-a omis niciun truc, nici măcar cele mai murdare.
Dar redacția a rezistat cu curaj timp de 40 de ani.
Doar asta merită felicitări călduroase!
Peter Hahne : Cu praștia Patruzeci de ani și niciun pic mai puțin energic!
O pagină care este transversală, fără a fi queer.
În opoziție cu curentul principal al mass-mediei unice, subvenționată de stat, care este
răsfățată de cei care (încă) dețin puterea.
JF înseamnă „far”. JF înseamnă calitate de încredere
Cea mai mare distincție este un public fidel.
Roger Köppel : O contribuție importantă la diversitatea opiniilor
Când ați început, conservatorismul era la pământ.
Astăzi asistăm la revenirea valorilor consacrate și solide.
Au fost înaintea vremii lor.
Aștept cu nerăbdare următoarele numere ale revistei dumneavoastră, pe care le citesc cu plăcere și din care învăț multe.
kla.tv – ceea ce poporul nu aude prea des – pentru popor