Nemški tednik »Junge Freiheit« je pred kratkim praznoval 40. obletnico in se lahko pohvali z burno zgodovino.
Leta 1986 jo je v bližini Freiburga ustanovil takrat 18-letni dijak Dieter Stein.
Prva izdaja z naslovom »Der Freiheit eine Gasse!« je obsegala 8 strani, ustanovitelj pa je 400 izvodov razvozil še s kolesom.
Brez velikih sponzorjev se je skupaj z drugimi idealističnimi somišljeniki prebil skozi težko začetno obdobje.
Leta 1993 se je preselil v Berlin.
Od leta 1994 je revija JF prvič izhajala tedensko, do začetka 2020-ih let pa je število njenih naročnikov nenehno naraščalo.
Danes za časopisom stoji založba s 60 zaposlenimi, poleg tega pa se je poleg znatno povečanega naklada tiskane
izdaje razširila tudi njena spletna prisotnost, ki ima 869.000 sledilcev na družbenih omrežjih.
Časopis »Junge Freiheit« je imel že od samega začetka liberalno-konzervativno usmeritev in se ukvarjal s temami, kot so
množična migracija, zaščita življenja, demografski upad Nemčije, uničenje družine, kritiko EU in evra, ponovno
vzpostavitev normalne nacionalne zavesti, pozitivne nacionalne identitete in razumnega odnosa do lastne zgodovine.
Ker je revija JF v svojih začetkih vedno znova našla zanimive sogovornike, se je njena prepoznavnost hitro povečala.
S svojim tematskim profilom se je postavila proti prevladujočemu duhu časa in si s tem nakopičila tudi sovražnike, ki
so proti časopisu ukrepali vedno bolj agresivno in nasilno.
Tako je v začetku 90. let po vsej Nemčiji 160 skupin Antifa z grozilnimi pismi pritiskalo na
lastnike kioskov, naj ta časopis umaknejo iz ponudbe.
Kjer grožnje niso imele učinka, so napadli kioske in raztrgali izvode časopisa JF ter drugih časopisov, ki so ležali na
prodajnih mestih, ali pa so ključavnice prodajnih stojnic zamašili z glino, tako da jih lastniki niso mogli odpreti.
Oktobra 1994 so iz tiskarne z uporabo orožja ukradli naslove naročnikov.
Te so bile nato objavljene v skrajno levih publikacijah, kar je povzročilo represijo proti bralcem časopisa.
A to še ni bilo vse!
Dva meseca kasneje so levičarski teroristi, ki so se imenovali »revolucionarne skupine
lezbijk«, izvedli požarni napad na tiskarno v Weimarju.
Večina strojev je bila uničena, nastala pa je materialna škoda v višini več milijonov.
Tiskarna je nato brez odpovednega roka prekinila pogodbo z družbo JF.
V nemškem medijskem prostoru pa ni prišlo do ogorčenja.
Če sploh, so v večini medijev o napadu poročali le z nekaj vrsticami.
Po tem se je teror nadaljeval z enako močjo.
V začetku leta 1995 je bila pretrgana telefonska linija pisarne, v pisarniške prostore so vrgli dimne bombe,
avtomobil ustanovitelja časopisa in glavnega urednika Dieterja Steina pa so zažgali.
Dieterju Steinu in njegovi ekipi gre velika zasluga, da se ob teh grožnjah za življenje in zdravje niso
umaknili, ampak so si rekli: »Zdaj še toliko bolj!«
Ker jim surova sila ni prinesla uspeha, so sovražniki JF spremenili strategijo.
Leta 1995 je Urad za zaščito ustave Severne Porenije-Vestfalije začel spremljati organizacijo JF in jo vključil v svoje poročilo.
To je časopis postavilo pred velike izzive, saj je to po eni strani odvračalo bralce, po drugi strani pa so se
oglaševalci bali oglaševati v JF, da ne bi sami utrpeli škode.
Tudi oglasi, ki jih je želela JF objaviti v drugih medijih, da bi pridobila nove naročnike, so bili zavrnjeni z
utemeljitvijo, da jo nadzoruje Urad za zaščito ustave.
Zato se je morala organizacija JF pravno braniti in je po desetletnem pravnem boju pred Zveznim
ustavnim sodiščem zmagala proti Uradu za varstvo ustave.
Ta sodba je bila pomemben mejnik za svobodo tiska v Nemčiji.
Dieter Stein je v intervjuju napad Urada za zaščito ustave analiziral na naslednji način:
»Z vidika oblasti je bilo kot problematično dojemano, da je revija Junge Freiheit intenzivno poročala o Republikancih .«
Hkrati smo poleg predstavnikov republikancev intervjuval tudi politike iz Unije.
V očeh predstavnikov službe za varstvo ustave smo prekršili karanteno, ki so jo v medijih razglasili tudi republikanci.
Poskus, ki so ga kasneje izvedli tudi v stranki AfD, a je zaradi razvoja družbenih medijev spodletel.
V takratnih razmerah je bilo drugače.
Internet še ni imel nobene vloge.
O tem so poročali izključno javni mediji in klasični tiskani mediji.
Takrat je bilo mogoče tudi s tihimi dogovori vplivati na to, o kom se bo v glavnem poročalo. Kdo se pojavi, kdo pa ne.
»Junge Freiheit je bila praktično kot ladja, ki je prebijala blokado.«
Ta primer kaže, kako pomembno je bilo pionirsko delo revije »Junge Freiheit«, še posebej v času, ko mnogi
svobodomiselni razsvetitelji še niso imeli na voljo interneta za svoje razsvetiteljsko delo.
Revija »Junge Freiheit« je ohranila svoj status »prekinjevalke blokad«, ostala je neugodna, vedno znova je
razkrivala nepravilnosti in se naučila braniti pred napadi.
Tako je bilo na primer leta 2006, ko ji je bila iz političnih razlogov zavrnjena udeležba na knjižnem sejmu v Frankfurtu.
Potem ko se je več kot 1.500 državljanov in uglednih predstavnikov medijev, politike, znanosti in družbe
solidarno pridružilo »pozivu za svobodo tiska«, je moralo vodstvo sejma popustiti in jim dovoliti udeležbo.
Leta 2022 je JF sprožila ofenzivo proti obveznim radiotelevizijskim pristojbinam in sprožila
peticijo za odpravo radiotelevizijskih pristojbin ter temeljito reformo javne radiotelevizije.
To peticijo je podpisalo 200.000 državljanov.
Naslednje leto so v petih deželnih parlamentih kot strokovnjaka za Državno pogodbo o
radiodifuziji zaslišali glavnega urednika Dieterja Steina.
Tudi na področju preiskovalnega novinarstva so se vedno znova izpostavljali pomembni vidiki.
JF je razkrila povezave politikov z skrajno levo sceno, npr. leta 2007 v primeru takratne predsednice Juso
Franziske Drohsel ali leta 2022 v primeru zvezne ministrice za notranje zadeve Nancy Faeser.
Leta 2024 je časopis JF poročal o osnutku berlinskega senata, ki je predvideval vzpostavitev prostorov za
spolne odnose za otroke, stare od treh do šestih let.
Po objavi poročila so bili načrti umaknjeni.
Leta 2026 je JF razkrila, da so sodelavci skrajno levičarske nevladne organizacije v neki saški
šoli prikazovali homoseksualno pornografsko gradivo.
Poročanje je sprožilo pravo vihar, zaradi česar je ravnatelj program prekinil, zadevo pa sta morala
obravnavati tako saški deželni zbor kot tudi zvezni parlament.
Vse to je postalo mogoče, ker je revija »Junge Freiheit« ohranila svojo neodvisnost in jo ne podpirajo veliki
sponzorji, temveč predvsem njeni bralci in podporniki.
Tudi Kla.TV čestita ob 40 letih uspešnega boja za svobodo izražanja in svobodo tiska.
Pokazali so, kaj je mogoče doseči, če imaš vizijo in jo uresničuješ s polno predanostjo in vsem srcem.
Želimo, da bi revija »Junge Freiheit« tudi v prihodnje še naprej odločno, nekonformistično in neustrašno
opozarjala na nepravilnosti v Nemčiji ter da bi jo vsak napad le še bolj okrepil.
Za zaključek oddaje še nekaj odlomkov iz pozdravnih besedil, ki jih je revija »Junge Freiheit«
objavila v svoji posebni prilogi ob obletnici.
Helmut Markwort : Junaški podvig
Časopis »Junge Freiheit« me navdušuje tako zaradi svojega neodvisnega stališča kot tudi zaradi zgodbe o njegovem nastanku.
To, kako je 18-letni dijak Dieter Stein v teh štiridesetih letih zgradil pravi tednik z vsemi klasičnimi
rubrikami, sodi med junaška dejanja nemškega novinarstva.
Ne le da je razširil raznolikost mnenj, ampak predvsem tudi raznolikost informacij
Heinrich Sickl : Vztrajen in neomajen
Revija »Junge Freiheit« se je v nemško govorečem prostoru uveljavila kot nepogrešljiv glas civilne družbe in konzervativcev
– neugodna, vztrajna in trdna v boju proti pritisku prevladujočega toka, ki se resničnim
razpravam pogosto raje izogiba, kot da bi jih dopuščal.
Jan Fleischhauer : Vztrajno se je boril
Če se ozremo po nemškem medijskem prostoru, je revija »Junge Freiheit« nedvomno ena od ogroženih manjšin.
Kaj vse so storili drugi, da bi JF izrinili s igrišča.
Nobena zvijača ni bila izpuščena, niti najbolj umazana.
A uredništvo je 40 let vztrajno delovalo.
Že samo to si zasluži velike čestitke!
Peter Hahne : S pračo Štirideset let in še vedno poln energije!
List, ki je prečen, ne da bi bil queer.
V nasprotju z glavnim tokom davkov subvencioniranih enotnih medijev, ki so ljubljenci (zaenkrat) vladajočih.
JF pomeni svetilnik. JF pomeni zanesljivo kakovost
Najvišje priznanje je zvesto bralstvo.
Roger Köppel : Pomemben prispevek k raznolikosti mnenj
Ko ste začeli, je bil konservativizem na dnu.
Danes smo priča vrnitvi preizkušenega in trdnega.
Svojemu času so bili korak pred drugimi.
Veselim se vaših prihodnjih izdaj, ki jih berem z veseljem in koristjo.
kla.tv – malo znane zgodbe ljudstva – za ljudstvo