Федералното правителство на Германия, начело с канцлера Фридрих Мерц, си е поставило за цел да започне мащабни реформи в
областта на здравеопазването, пенсионната система и данъците.
Ако разгледаме планираните мерки в рамките на предстоящата реформа в здравеопазването, те
по-скоро напомнят списък с премахвания и съкращения.
Вноските непрекъснато се увеличават, а обезщетенията се намаляват все повече.
Така например разходите за хомеопатия вече не се покриват, за съпрузите, които досега бяха осигурени
без доплащане, трябва да се плаща доплащане и т.н.
Това обаче не е истинска реформа с фундаментални промени, която да направи нашата здравна система готова за бъдещето.
Очакват се подобни драстични мерки и в областта на пенсиите, най-вече значително повишаване на пенсионната възраст.
За хората, които извършват физически труд, като например занаятчиите, които не могат да работят до
70-годишна възраст, защото тялото им вече не издържа, това представлява фактическо намаляване на пенсията.
Още сега все повече хора, които цял живот са работили усърдно и са плащали осигуровки, се
сблъскват с бедността в напреднала възраст.
Но защо навсякъде липсват пари?
Какви биха били реформите, които наистина биха осигурили устойчивостта на страната ни в бъдеще, без да
доведат до поредни съкращения след няколко години?
Причините за липсата на пари, разбира се, са много.
Тук биха могли да се споменат огромните инвестиции във въоръжението, колосалните суми, изразходвани по време на кризата
с коронавируса, разходите, свързани с масивната миграция към Германия, енергийният преход, който води до експлозивно
нарастване на разходите ни за енергия и иновации, финансирането на наднационални организации като ООН, ЕС,
СЗО, Gavi и др. , към които Германия винаги плаща щедро.
Всичко това струва на данъкоплатците много милиарди.
Освен това обаче съществува проблем, чийто мащаб надхвърля всички споменати по-горе
предизвикателства, а всъщност допринася и за тяхното възникване:
Това е настоящата ни система за плащане на такси за обучение, която преди всичко се нуждае от спешна реформа.
Въпреки че Германия отбелязва рекордни данъчни постъпления от около 1 трилион евро, тя, подобно на
по-голямата част от останалите държави, се затъва в дългове.
Държавният дълг на Германия в края на 2025 г. възлизаше на около 2,7 трилиона евро.
Всеки ден се натрупват нови дългове в размер на около 598 млн. евро.
Само лихвите по държавния дълг вече представляват третата по големина бюджетна позиция. Те възлизат на 50 млрд. евро годишно.
Това означава, че от всеки евро, който германската държава взема назаем, 23 цента се връщат директно на
кредиторите, без да се финансира с тях някоя обществена услуга.
Но защо всъщност държавата трябва да взема пари назаем и да ги връща с лихви?
Защо не го отпечата сам?
Защо се поставяме в положение на зависимост от банките и големите компании за управление на активи, като BlackRock?
Защо нито една от партиите, представени в Бундестага, не призовава за реформа на тази система?
Хенри Форд каза още преди над 100 години:
„Ако хората разбираха паричната система, още утре сутринта щеше да избухне революция.“
Но какво има предвид „Форд“ с това изказване?
Каква е тъмната тайна, която се крие зад паричната система и за която почти никога не се говори в медиите и в политиката?
Един филм, който обяснява това с чудесна яснота и простота, е историята за златаря Фабиан, която днес излъчваме отново.
Тя е изключително актуална именно в днешно време и разкрива дълбоките причини за настоящите финансови
кризи, както и за войните, които в момента отново се водят или се подготвят с големи усилия.