Nemecká spolková vláda pod vedením kancelára Friedricha Merza si stanovila za cieľ zaviesť rozsiahle
reformy v oblasti zdravotníctva, dôchodkov a daní.
Ak sa pozrieme na plánované opatrenia v rámci nadchádzajúcej reformy zdravotníctva,
pripomínajú skôr zoznam škrtov a úsporných opatrení.
Príspevky sa neustále zvyšujú a dávky sa stále viac znižujú.
Napríklad náklady na homeopatiu už nebudú hradené, za manželov, ktorí boli doteraz poistení bez
príspevku, sa bude musieť platiť príplatok atď.
Nie je to však skutočná reforma so zásadnými zmenami, ktorá by náš zdravotnícky systém pripravila na budúcnosť.
Aj v oblasti dôchodkov sa očakávajú podobné drastické opatrenia, predovšetkým výrazné zvýšenie veku odchodu do dôchodku.
Pre ľudí vykonávajúcich fyzickú prácu, ako sú napríklad remeselníci, ktorí nemôžu pracovať až do 70 rokov, pretože ich
telo to už nezvládne, to predstavuje faktické zníženie dôchodku.
Už teraz čelí chudobe v starobe čoraz viac ľudí, ktorí celý život tvrdo pracovali a platili príspevky.
Prečo však všade chýbajú peniaze?
Aké by mali byť reformy, ktoré by našej krajine skutočne zabezpečili budúcnosť a nevyvolali by o pár rokov ďalšie škrty?
Dôvodov, prečo chýbajú peniaze, je samozrejme veľa.
Za zmienku tu stoja obrovské investície do zbrojenia, obrovské sumy, ktoré boli vynaložené počas koronakrízy, náklady spojené s
masovou migráciou do Nemecka, energetická transformácia, ktorá spôsobuje explozívny nárast našich nákladov na energiu a inovácie,
financovanie nadštátnych organizácií, ako sú OSN, EÚ, WHO, Gavi atď. , do ktorých Nemecko vždy prispieva nemalými sumami.
Všetko toto stojí daňovníkov mnoho miliárd.
Okrem toho však existuje problém, ktorého dosah prevyšuje všetky vyššie uvedené výzvy, resp. ktorý je aj jednou z ich príčin:
Toto je náš súčasný systém školného, ktorý by bolo potrebné v prvom rade naliehavo zreformovať.
Nemecko síce dosiahlo rekordné daňové príjmy vo výške približne 1 bilióna €, napriek tomu sa však,
rovnako ako drvivá väčšina ostatných štátov, topí v dlhoch.
Štátny dlh Nemecka dosiahol na konci roka 2025 výšku približne 2,7 bilióna €.
Každý deň vznikajú nové dlhy vo výške približne 598 miliónov €.
Už samotné úroky zo štátneho dlhu predstavujú v súčasnosti tretiu najväčšiu položku rozpočtu. Ich ročná výška dosahuje 50 mld. €.
To znamená, že z každého eura, ktoré si nemecký štát požičia, sa 23 centov vráti priamo veriteľom, bez
toho, aby sa z nich financovala akákoľvek verejná služba.
Ale prečo si vlastne štát musí požičiavať peniaze a splácať ich spolu s úrokmi?
Prečo si to nevytlačí sám?
Prečo sa dostávame do závislosti od bánk a veľkých správcov majetku, ako je BlackRock?
Prečo žiadna zo strán zastúpených v Spolkovom sneme nepožaduje reformu tohto systému?
Henry Ford už pred viac ako 100 rokmi povedal:
„Keby ľudia rozumeli peňažnému systému, už zajtra ráno by vypukla revolúcia.“
Čo však Ford týmto výrokom myslí?
Aké temné tajomstvo sa skrýva za menovým systémom, o ktorom sa v médiách a v politike takmer vôbec nehovorí?
Film, ktorý to vysvetľuje s úžasnou jasnosťou a jednoduchosťou, je príbeh o zlatníkovi Fabianovi, ktorý dnes opäť vysielame.
V súčasnosti je táto téma mimoriadne aktuálna a poukazuje na hlbšie príčiny súčasných finančných kríz, ako aj vojen, ktoré
sa v súčasnosti opäť vedú alebo sa s veľkým úsilím pripravujú.