Professor Hecht, den desværre allerede afdøde professor Hecht, sagde allerede for 15 år siden:
En skelnen mellem ioniserende og ikke-ioniserende stråling er ikke længere berettiget.
Skaderne er nemlig de samme. Det er blot et spørgsmål om tid.
Nu vil jeg gerne præsentere den næste oplægsholder, min kollega dr. med. dent., tandlæge Claus
Scheingraber, der er tandlæge og elektrobiolog.
Og Claus Scheingraber har studeret mineralogi og tandlægevidenskab i München.
Han finansierede sine studier ved at arbejde som sygeplejer.
Han har været tandlæge siden 1977 og drev sin egen praksis fra 1981 til 2018.
Hans fokus har altid været på holistisk og biologisk tandpleje samt på at undgå og fjerne giftige stoffer i
tandbehandlingen, for eksempel amalgam og den slags.
Desuden har han også engageret sig socialt i tandplejen på forskellige pleje- og botilbud i München-området.
Og i øvrigt har han gjort sig bemærket som bygningsbiolog.
I 1990 grundlagde han sit eget rådgivningsfirma inden for byggeri og elektrobiologi med fokus på fysiske miljøbelastninger.
Her har han derefter foretaget undersøgelser af boliger og arbejdspladser.
Han er stiftende medlem af Arbeitskreis Elektrobiologie e. V., der blev dannet i 1986.
Og siden 1991 har han været formand for denne vigtige forening, der forkortes AEB.
Han har udgivet flere egne artikler i faglige tidsskrifter om elektrobiologi og bygningsbiologi.
Han har holdt forelæsninger og foredrag om elektrobiologi og miljømedicin ved universiteter, erhvervsakademier, folkehøjskoler
og andre voksenuddannelsesinstitutioner i ind- og udland og har desuden gennemført private forskningsprojekter om
elektromagnetiske felts indvirkning på mennesker og miljøet.
Han var fra 2011 til 2025 medlem af DGUHT (Det Tyske Selskab for Miljø- og Human-toksikologi) og
leder af arbejdsgruppen for fysiske miljøbelastninger.
Han har været medlem af EuroPAM siden 2016.
Og i 2002 var han med til at tage initiativ til »Freiburger-appellen« og andre appeller om
håndteringen af mobiltelefoni og elektromagnetiske felter.
I 2014 blev han tildelt EVA-prisen (Elektrosmog-Vorsorge-Award) for sit arbejde mod fysisk miljøforurening.
Og siden 2020 har han arbejdet på sit bogprojekt: »Elektrobiologi«, … hvornår bliver det færdigt?
Det kommer du sikkert til at fortælle senere.
Hans mål er altid at få elektrosensitivitet anerkendt som en miljøbelastning.
Han går ind for, at grænseværdierne og indførelsen af forebyggende værdier med henblik på
forebyggende sundhedsbeskyttelse skal sænkes.
Og han går også ind for, at man på uddannelsesinstitutionerne etablerer fagområder som f.eks.
fysiske belastninger inden for miljømedicin… den slags.
Og vi har heldigvis kunnet få ham med til dagens arrangement.
Vi to lærte hinanden at kende i forbindelse med coronakrisen i 2020 og 2021.
Og jeg er glad for, kære Claus, at du er med til dagens pressesymposium og bidrager med din ekspertise.
Og jeg kan kun vække alle tilhørernes nysgerrighed nu forud for dit foredrag om mobiltelefoni og de
øgede sundhedsrisici ved 5G. Du har ordet, kære Claus.
Kære Ronny, mange tak for introduktionen.
Kære damer og herrer, med mit foredrag i dag vil jeg gerne informere Dem om de fysiologiske og sundhedsmæssige problemer
forbundet med mobiltelefoni, med særlig fokus på emnet 5G.
Professor Bergholz har allerede udtrykt det meget rammende. Hvorfor har vi brug for 5G?
Det er i sidste ende latenstiden, altså signalernes overførsel fra sensoren til det udførende organ.
I dag ligger det stadig i millisekundområdet.
Millisekunder er alt for langsomt til, at man i sidste ende kan gennemføre autonom kørsel
og autonom styring af udstyr uden problemer.
Derfor har vi brug for 5G, og selv 5G er ikke nok.
6G er allerede under udvikling og vil efter 2030’erne afløse 5G-nettet.
Når vi beskæftiger os med mobilkommunikation, må vi først og fremmest også se nærmere på de feltstyrker og
energitætheder, der er forbundet med mobilkommunikation.
Den nuværende grænseværdi, der er fastsat i den tyske forbundsregerings 26. forordning
om beskyttelse mod luftforurening, er 61 V/m.
Eller som hr. Buchner så rammende har påpeget, har vi knap 10 watt pr. kvadratmeter.
Værdierne er her angivet i milliwatt, da det er de biologiske størrelser.
Da professor Bergholz så rigtigt har påpeget, at dæmpningen af højfrekvente bølger i gigahertz-området er
væsentligt større end i megahertz-området, har vi enten brug for flere sendeanlæg eller større rækkevidde.
ICNIRP overvejer, om feltstyrken og dermed grænseværdien skal hæves til 120 V/m.
Se venligst på de resterende linjer. Det vil sige, at ud fra 10 watt pr. kvadratmeter betyder det for
kroppen en stigning til 40 watt pr. kvadratmeter.
Uansvarligt i forhold til menneskets biologi og sundhed.
Nå, hvordan ser det egentlig ud? Hvor mange sendestationer har vi egentlig brug for i
Forbundsrepublikken, hvis vi vil dække hele befolkningen med 5G?
Her er det relevant at drage en sammenligning med Kina.
Shenzhen, en storby med 13 millioner indbyggere, har brug for 35.000 sendestationer for at kunne dække
byen med 5G. Tyskland har 84 millioner indbyggere.
For at kunne levere 3G- og 4G-dækning via de hidtidige netværk var der behov for 72.000 basestationer – pr. 2019.
Når 5G er fuldt udbygget, vil der være behov for over 300.000 sendestationer – i dag er der 222.000 stationer.
Vi vil altså snart nå udsendelsestallet på 300.000.
Forresten kan man forvente en yderligere stigning i antallet af anlæg i forbindelse med 6G.
Det vil gå så vidt, at der vil være en sender under hvert kloakdæksel, i hver
el-fordelingsboks, på hver gadelygte og på hvert trafiklys.
Det er udsigterne for 2030 og fremover. Jeg kan kun sige, at set fra mit synspunkt: Skål for det, der venter os.
Ja, har vi alternativer til radiokommunikation?
Jeg må sige: både ja og nej. Vi skal skelne mellem de to ting.
Industri, erhvervsliv og stat er ikke muligt.
For som allerede nævnt skal der inden for industri og erhverv opnås en kortere latenstid, som i mikro-
eller måske senere, med 6G, vil ligge i nanosekundområdet.
Det, der ikke står her på diaset: Det er meget vigtigt, og militæret er en meget stor drivkraft bag det.
For det kan sammenfattes i én sætning: Den, der skyder hurtigere, lever længere.
Men man undgår naturligvis bevidst at fortælle befolkningen, at militæret er en stærk drivkraft bag denne teknologi.
Ja, på det private område er der absolut muligheder for alternativer for befolkningen.
Først og fremmest kunne man, som jeg netop sagde, reducere den private kommunikation indendørs med 90 %, hvis man erstattede
Wi-Fi med LAN-netværk, altså kabelforbindelser, og erstattede almindelig kommunikation via
mobiltelefoner eller trådløse telefoner med lyskommunikation.
Som bekendt trænger lys ikke igennem væggene.
Teknisk set er alt forberedt, udviklet og tilgængeligt på markedet.
Det indføres dog ikke af bevidste årsager.
Ja, jeg fordobler nu det billede, som professor Bergholz allerede har vist.
Den højre folie er efter min mening meget vigtig.
For mobilbranchen vil have os til at tro, at der i det tocifrede gigahertz-område ikke længere
sker nogen indtrængning af mikrobølger i kroppen.
I den forbindelse vil jeg bede Dem om at kigge på den sorte boks til venstre.
Når De har læst teksten der, vil De se, at professor Alexander Pressmann allerede i 70’erne gennemførte forsøg med rotter for
at fastslå, hvilken dosis der er nødvendig for at nå en LD50.
LD50 (letal dosis) betyder dødelig dosis. Det er en eksperimentel størrelse, der anvendes i fysik, kemi og
andre fagområder, hvor den ellers har samme betydning.
Når 50 % af forsøgsdyrene er døde, er den maksimale toksicitet nået, og forsøget afbrydes.
Lad os se på tallene. Ved 40 MHz var der behov for 20 W/m² for i sidste ende at dræbe halvdelen
af forsøgsdyrene. Ved 40 GHz var det kun 40 mW/m².
Nå, men hvis De nu sammenligner den højre graf med det venstre felt, opstår der her en uoverensstemmelse, som ikke kan forenes.
Og det vil vi gerne se lidt nærmere på.
Som professor Bergholz så rammende har forklaret, er det den energi, der transporteres med en elektromagnetisk bølge.
At elektromagnetiske bølger transporterer energi, ved enhver husmor – ikke mindst når man laver mad i en mikrobølgeovn.
Nå, det behøver man ikke gå nærmere ind på. Hvilken EM-bølge forårsager egentlig mest skade?
Ja, alle kender solskoldning. Bølgelængdeområdet for solskoldning, altså UVB-lys, ligger
mellem 315 µm og 280 µm (i mikrometerområdet).
Hvis vi ser på frekvensområdet, ligger det mellem 900 og 1000 terahertz (THz).
Indtrængningsdybden er nu kun få mikrometer.
Hvis vi sammenligner gennemtrængningsdybden mellem 500 megahertz (MHz) og 2,4 (GHz), ligger
den stadig på henholdsvis 1,5 og 0,5 centimeter.
Altså, industriens påstande om, at mikrobølger i gigahertz-området ikke udgør en sundhedsrisiko
for os, er det rene vrøvl og biologisk uansvarligt.
Ja, hvad skal vi så tage højde for, hvis vi går ud fra, at elektromagnetiske bølger er farlige?
Først og fremmest: Dosen er en afgørende faktor.
Dosen er i sidste ende ikke andet end intensitet gange tid.
Professor Hecht, den desværre allerede afdøde professor Hecht, sagde allerede for 15 år siden:
Det er ikke længere berettiget at skelne mellem ioniserende stråling og ikke-ioniserende stråling.
Skaderne er nemlig de samme. Det er blot et spørgsmål om tid.
Hvis jeg indtager en høj dosis, tager det kun kort tid, før det forårsager biologisk skade og sundhedsmæssige skader.
Hvis jeg får en lav dosis, varer det længe – måske endda i årtier.
Men som sagt er der også andre faktorer, som i dag til dels ikke tages i betragtning, og som
mange forskere heller ikke ønsker at undersøge.
De første tre begreber – frekvens, bølgelængde og effektfløddensitet – karakteriseres egentlig ved dosis.
Men det er lige så vigtigt at tage højde for modulationsformen – pulseret eller ikke-pulseret –, frekvensbåndbredden – som
professor Bergholz så rammende har forklaret –, pulsfrekvensen, polariseringen – om bølgen er mere lodret eller
vandret – hvilket påvirker os mere, når vi sover eller står op, sådan cirka – samt signalets stigningshastighed.
Hvor hurtigt, og hvor mange dB nås der på millisekunder?
Det er jo velkendt, at man i videnskaben selv i dag laver højfrekvente huller i membraner,
og det siges angiveligt ikke at være skadeligt.
I 1995 fremsatte professor Silny allerede følgende antagelse i sine forelæsninger:
En højfrekvent bølge, der trænger ind i kroppen, dæmpes.
Bølgelængden og udbredelseshastigheden ændrer sig i den forbindelse.
Han kunne desværre ikke sætte tal på det, men AEB har forsøgt at gøre det.
Her ser De en graf. Vi har brugt os selv som testobjekter og har gennemgået et frekvensområde fra 400 MHz til 2,2 GHz.
Og vi måtte konstatere, at 90 % af strålingen absorberes i frekvensområdet 400 MHz til
900 MHz og i området fra 900 til 2.000 MHz.
Det er 99 %, og i frekvensområdet fra 2.000 til 3.000 MHz er det endda 99,9 %.
Det betyder, at jo højere og jo højfrekvent bølgen bliver, desto mere intens forbliver den i vores krop, og
dermed også den energi, der påvirker vores krop og cellerne.
Og professor Buchner har så rigtigt sagt: Det egentlige ødelæggelsesprincip er destabiliseringen af cellemembranen.
Når cellemembranen ikke længere kan opretholde balancen mellem indersiden og ydersiden, begynder
cellerne at tage skade. Og så begynder sygdommen.
Ja, men også professor Klitzing (Dr. Klaus von Klitzing) har allerede i 1999 foretaget forsøg:
Hvordan påvirker mobilstråling egentlig vores hjerne? Her kan De se to grafer.
Grafikken til venstre viser en sund, ung person, der sover godt, i et rum uden mobilsignaler, i et feltfrit rum.
Grafen til højre viser den samme forsøgsperson, der blev udsat for en mobilfrekvens i blot tre minutter og med en
effekt på kun 1 μW/m², altså en meget lav effekttæthed.
På billedet til højre kan De se et kæmpe signal på 10 hertz.
I EEG er 10 hertz det signal, der kendetegner en patient, der er ved at vågne.
Denne patient vil næste dag sige, at han har sovet dårligt.
Nå ja, dårlig søvn gør jo ikke en syg.
Men hvis man sover dårligt i mange år, får det naturligvis konsekvenser.
Og det har vi forsøgt at kortlægge ved hjælp af søvnprofiler om natten.
AEB har gennem årene undersøgt en lang række personer for at se, hvordan deres søvnmønstre ser ud.
Jeg har desværre ikke tid til at forklare Dem en søvnprofil i detaljer.
Men jeg vil bare sige så meget til Dem: Der er fem søvnfaser, fra vågen til fase 1 – og op til fase 5.
I denne periode skifter vores søvnfase hele tiden frem og tilbage.
I den midterste del af søvnen bliver faserne med dyb søvn mindre udtalte.
Der forekommer nu kun mellemstore søvnfaser.
Og i opvågningsfasen er der egentlig kun tale om overfladiske søvnfaser. Og det er især REM-faser, der forekommer.
Dette billede viser et billede af et sundt menneske, der sover uden at være udsat for elektromagnetiske felter.
Og nu vil jeg vise Dem et billede af en dødeligt syg person.
Selv som lægmand behøver jeg vel ikke forklare Dem, at denne søvnprofil ikke længere har
noget at gøre med det, der blev vist tidligere.
Intet er længere det samme. Der er ikke længere nogen dyb søvnfase.
Der er nu kun søvnfaser mellem vågen- og mellemsøvnfasen.
Det kaldes endda »reguleringsstivhed«. Noget lignende kan man også observere ved HRV, altså hjertefrekvensvariabilitet.
Dette billede er livsfarligt. Jeg siger det ikke gerne, men nu siger jeg det for første gang offentligt.
En del af disse patienter er afgået ved døden inden for et halvt år.
Ja, 5G-strålingens indvirkning på blodet.
Da jeg ikke har tid nok, vil jeg ikke gå nærmere ind på de enkelte undersøgelser her.
Jeg vil bare vise Dem, at der findes rigeligt med undersøgelser.
De kan alle læses på internettet.
Jeg vil gerne vise Dem, hvilke konsekvenser det har.
Dette er en amerikansk undersøgelse, der bygger på undersøgelser foretaget før indførelsen af trådløse
måleinstrumenter, nærmere bestemt i forbindelse med strømmålere.
Man havde på forhånd taget blodprøver fra personerne og undersøgt blodet, især de røde blodlegemer.
Nemlig om der er sket en morfologisk ændring af disse blodceller. De kan se den øverste række fra før indlæggelsen.
I mørkfeltmikroskopet kan man se smukke, runde erytrocytter, altså røde blodlegemer.
Derefter blev radiofrekvensmålerne monteret, og så blev der igen taget blodprøver fra dem. Se nu på den nederste række.
Det betyder, at afrundingen er forsvundet, cellevæggen brister delvist, og på billedet
helt til højre ser vi dannelsen af pengeruller.
Det er måske et helt og holdent patologisk fund.
Dannelse af fedtruller er også et tegn på tilbøjelighed til hjerteanfald.
Ja, 5G-strålingens indflydelse på undersøgelserne.
Jeg vil ikke gå nærmere ind på folien, det ville bare tage tid fra mig.
Kan De selv søge og finde oplysninger om alt på internettet og derefter danne Dem Deres egen mening?
En vigtig undersøgelse, som jeg gerne vil gennemgå i detaljer, stammer fra Salford og er fra 2003.
Han har undersøgt rotter og ønskede at se, hvilke konsekvenser strålebehandlingen havde.
Han bestrålede rotter med tre forskellige doser og undersøgte dem derefter. Men han gjorde noget særligt.
Normalt aflives rotterne – eller musene – i forbindelse med sådanne videnskabelige forsøg, når bestrålingen er afsluttet,
hvorefter hjernerne eller dele af organerne undersøges.
Og så finder man selvfølgelig ingenting. Hvorfor?
Det er jo ikke ioniserende stråling. Salford kom på den afgørende idé.
Han sagde, at man egentlig skal afvente en såkaldt degenerationsperiode.
For når en svag stråling tager en vis tid at forårsage skade.
Det var præcis, hvad han gjorde. Han lod rotterne ligge i 50 dage.
Og så ser De omtrent det billede til højre. Billedet til højre.
Her kan De se en patologisk hjerne fra rotter.
Disse mørke pletter er såkaldte nekrosekerner. Det er hjerneskader.
Det er interessant, at der ikke blev konstateret nogen adfærdsmæssige afvigelser hos rotterne.
Det samme kan De helt sikkert også konstatere hos mennesker.
Ja. Forskningsfriheden er et vigtigt punkt for mig.
Jeg har haft lejlighed til at læse et interessant interview med professor Maike Mevissen.
Der har en journalist (det står med så små bogstaver, at jeg selv ikke kan læse det længere) – som sagt har en
journalist stillet spørgsmål til professor Mevissen og interviewet hende om hendes forskning.
Du kan jo selv læse det her eller deromkring. (For mig er det …, mine briller er ikke stærke nok længere.)
Skal jeg lige hjælpe lidt? Jeg læser det lige højt.)
Så til det første spørgsmål om forskningsfrihed siger kollegaen: »Det generer mig, at institutioner som
f.eks. det tyske forbundskontor for strålingsbeskyttelse hele tiden taler sig ud af det hele.«
Forskningen er meget politisk, og vi bliver gang på gang konfronteret med holdningen
om, at der ikke må være nogen sundhedsrisici.
Og så er der et spørgsmål om indflydelse. Ja, det, der generede mig mest, var, at man hele tiden
ville bestemme, hvordan vi skulle udføre vores arbejde.
Den ansvarlige ekspert fra WHO ville selv udvælge, hvilke undersøgelser der overhovedet kom i betragtning til
vurderingen. Vi var nødt til hele tiden at gøre modstand.
»Og hvad angår spørgsmålet om forsøgsdesign, så ved jeg kun én ting om dyreforsøg: Man kan tilrettelægge dem på en sådan
måde, at man ikke finder noget, ved at skabe en statistisk støj, der skjuler relevante effekter.« Det er altså chokerende.
Jeg har lige indset, at jeg skal til øjenlægen igen – jeg har brug for stærkere briller.
Ja, jeg vil gerne præsentere Dem for endnu et væsentligt kompleks af skadelige stoffer .
Nemlig synergien mellem de forskellige miljøskadelige stoffer.
De ældste skadelige stoffer, vi kender til, er røg og asbest. I dag ville man sige mikrofibre.
Vi ved alle, at en person, der har røget i 20 år, har en seks gange højere risiko for at udvikle lungekræft.
Den, der har arbejdet med mikrofiber i 20 år uden beskyttelse, har en 11 gange højere risiko.
Nu kunne man tro, at hvis man har påtaget sig begge risici, så har man en 17 gange større risiko.
Nej, det har De sikkert allerede læst. Han har en 60 gange større risiko for at udvikle en af disse kræftformer.
Med dette dias vil jeg gerne vise jer noget; det stammer egentlig fra professor Witte fra Oldenburg.
Det er de væsentligste miljøfaktorer/skadelige stoffer, der påvirker os.
Hvordan man håndterer det, afhænger til dels også af genetikken.
Der er mennesker, der selv er meget gode til at afgifte kroppen uden at benytte sig af medicinsk eller alternativ behandling.
Der er dog nogle mennesker, der slet ikke kan udskille giftstoffer.
Men konsekvenserne er grundlæggende nitrosativ eller oxidativ stress.
Jeg vil gerne opsummere de seks vigtigste punkter, der i dag er årsag til, at vi mennesker bliver stadig mere syge.
Det er de fysiske miljøbelastninger.
Dette omfatter ikke kun mobiltelefoni, men i sidste ende også eksponering for lavfrekvente og statiske
magnetfelter samt geoengineering og vejrmanipulation.
Her sprøjtes der mikroaerosoler ud – giftige mikroaerosoler i nanoform – som i sidste ende falder ned
over os, og som vi indtager igen gennem vores mad.
Og så til sidst fødevarer. Det handler i stigende grad om genteknologi…
Netop nu forsøger EU at få vedtaget en forordning, der skal skjule oplysningerne om gener i fødevarer, hvilket er uansvarligt.
Så er der vaccinationerne. Her mener jeg ikke kun mRNA-vaccinationen, men også de traditionelle vaccinationer.
Når man tænker på, at der er giftstoffer i det, såsom thiomersal, en giftig kviksølvforbindelse, er det uansvarligt.
Og til sidst selvfølgelig kemiske belastninger.
Tænk på insekticider, pesticider og endda mekaniske belastninger.
Det er støv og mikroplast. Mikroplast i nanoform kan trænge ind i cellerne.
Alle disse vekselvirkninger vil – for at sige det sarkastisk – bidrage til at sikre, at man kan trække
sig tilbage tidligt på en socialt acceptabel måde.
Vi nærmer os langsomt afslutningen på mit foredrag.
Jeg vil gerne give Dem endnu et eksempel på, hvor meget vores stat lægger vægt på forskningen i miljøskadelige stoffer.
I Tyskland er der kun ti institutioner, der beskæftiger sig med sådanne spørgsmål.
Men hvis De allerede har læst den anden linje, vil De se, at der findes 163 forskningsinstitutter inden for kønsvidenskab.
Nu spørger jeg Dem: Hvad er egentlig vigtigst?
Nå ja, De kan selv vurdere, hvor meget vores stat værdsætter borgernes sundhed – nemlig ingenting.
Ja, her har jeg endnu en gang et resumé. Af tidsmæssige årsager vil jeg ikke læse det op i detaljer.
Kilden er angivet nedenfor. Du kan selv læse den igennem og udtrække yderligere detaljerede oplysninger derfra.
Ja, hr. Weikl bad mig om at sige et par ord mere om, hvordan man undgår det.
Så udendørs kan man egentlig ikke undgå noget som helst, fordi feltstyrkerne simpelthen
findes overalt på grund af de tekniske antenner.
Men det afhænger helt klart af, hvordan De håndterer Deres indendørs belastninger, om De forbliver sund i lang tid.
Jeg konstaterer stadig i dag, at de væsentligste belastninger stammer fra indendørs kilder, nemlig
trådløse telefoner og WLAN. Folk vil ofte ikke tro på det.
De henter mig, så tager jeg en måling, og så konstaterer jeg, at der udefra måske kun kommer trecifrede mikrowatt,
men på grund af Deres egne strålekilder – Wi-Fi og trådløse telefoner – har De en stråling på milliwatt.
Så hvis man ønsker at reducere strålebelastningen, bør man egentlig først måle strålebelastningen
indendørs, før man begynder at reducere strålingen udendørs.
Jeg vil ikke dermed sige, at det ikke er ønskeligt at reducere de ydre stråler betydeligt.
Ja, hermed afslutter jeg mit foredrag.
Jeg takker for Deres opmærksomhed. Jeg ved godt, at der vil opstå spørgsmål.
Jeg står naturligvis til rådighed i forbindelse med diskussionen. Tak.