Professori Hecht, valitettavasti jo edesmennyt professori Hecht, sanoi jo 15 vuotta sitten:
Eroa ionisoivan ja ei-ionisoivan säteilyn välillä ei enää voida perustella.
Vahingot ovat nimittäin samat. Se on vain ajan kysymys.
Haluaisin nyt esitellä seuraavan puhujan, kollegani hammaslääkäri ja elektrobiologi Claus Scheingraber, D.M.D.
Claus Scheingraber puolestaan opiskeli Münchenissä mineralogiaa ja hammaslääketiedettä.
Hän rahoitti opintonsa työskentelemällä sairaanhoitajana.
Hän on toiminut hammaslääkärinä vuodesta 1977 lähtien ja pitänyt omaa vastaanottoa vuosina 1981–2018.
Hänen painopisteensä oli aina kokonaisvaltaisessa ja biologisessa hammaslääketieteessä sekä myrkyllisten aineiden, kuten amalgaamin
ja vastaavien, välttämisessä ja poistamisessa hammashoidossa.
Lisäksi hän on ollut aktiivisesti mukana hammashoidon järjestämisessä useissa hoivakodeissa
ja asuntoloissa Münchenin suurkaupunkialueella.
Ja sivutoimisesti hän on tehnyt itselleen nimeä rakennusbiologina.
Hän perusti vuonna 1990 oman rakennus- ja sähköbiologisen konsulttiyrityksen, jonka
painopistealueena ovat fyysiset ympäristökuormitukset.
Täällä hän suoritti sitten tutkimuksia asuin- ja työpaikoilla.
Hän on vuonna 1986 perustetun Arbeitskreis Elektrobiologie e. V. -yhdistyksen perustajajäsen.
Ja vuodesta 1991 lähtien hän on toiminut tämän tärkeän yhdistyksen, lyhennettynä AEB, puheenjohtajana.
Hänellä on useita omia julkaisuja alan lehdissä sähköbiologian ja rakennusbiologian aiheista.
Hän on pitänyt luentoja ja esitelmiä sähköbiologiasta ja ympäristömedisiinasta kotimaisissa ja ulkomaisissa yliopistoissa,
ammattikorkeakouluissa, aikuiskoulutuskeskuksissa ja muissa aikuiskoulutuslaitoksissa sekä tehnyt
yksityistä tutkimustyötä sähkömagneettisten kenttien vaikutuksista ihmisiin ja ympäristöön.
Hän oli vuosina 2011–2025 DGUHT:n (Saksan ympäristö- ja ihmistoksikologian yhdistys) jäsen ja
fyysisten ympäristökuormitusten työryhmän johtaja.
Hän on ollut EuroPAMin jäsen vuodesta 2016 lähtien.
Vuonna 2002 hän oli mukana käynnistämässä Freiburgin vetoomusta sekä muita vetoomuksia, jotka koskivat
matkapuhelinten ja sähkömagneettisten kenttien käyttöä.
Vuonna 2014 hänelle myönnettiin EVA-palkinto (Elektrosmog-Vorsorge-Award)
fyysisen ympäristön pilaantumisen torjumisesta.
Ja vuodesta 2020 lähtien hän on työstänyt kirjaprojektiaan: ”Elektrobiologia”, … milloin se valmistuu?
Kerrot siitä varmaan myöhemmin.
Hänen tavoitteenaan on aina saada sähköyliherkkyys tunnustetuksi ympäristökuormitukseksi.
Hän ajaa sitä, että raja-arvoja ja ennaltaehkäisevän terveyden suojelun varotoimenpiteiden
käyttöönottoa koskevia arvoja on alennettava.
Ja hän kannattaa myös sitä, että oppilaitoksissa perustettaisiin tällaisia erikoisaloja:
ympäristöterveyden fyysiset rasitteet… ja vastaavia.
Ja onneksi olemme saaneet hänet mukaan tämänpäiväiseen tilaisuuteen.
Me molemmat tutustuimme toisiimme myös koronapandemian aikana vuosina 2020 ja 2021.
Ja olen iloinen, rakas Claus, että olet mukana tämänpäiväisessä lehdistösymposiumissa ja tuot esiin asiantuntemustasi.
Ja voin vain herättää kaikkien kuulijoiden mielenkiinnon esitykseesi, joka käsittelee
matkapuhelinverkkoja ja 5G:n aiheuttamia lisääntyneitä terveysriskejä. Sinulla on puheenvuoro, rakas Claus.
Hyvä Ronny, kiitos paljon esittelystä.
Arvoisat naiset ja herrat, haluaisin tänään esitelmälläni kertoa teille matkapuhelinverkon aiheuttamista
fysiologisista ja terveydellisistä ongelmista, kiinnittäen erityistä huomiota 5G-tekniikkaan.
Professori Bergholz on jo osuvasti selittänyt asian. Miksi tarvitsemme 5G:tä?
Loppujen lopuksi kyse on viiveestä, eli signaalien siirrosta anturista toimeenpanevaan elimeen.
Tällä hetkellä se on vielä millisekuntien luokkaa.
Millisekuntien luokka on aivan liian hidas, jotta autonominen ajaminen ja laitteiden autonominen
ohjaus voitaisiin lopulta toteuttaa häiriöittä.
Siksi tarvitsemme 5G:tä, eikä edes 5G riitä.
6G on jo kehitteillä ja se korvaa 5G-verkon 30-luvun jälkeen.
Kun tarkastelemme matkapuhelinverkkoja, meidän on ensinnäkin tarkasteltava myös niihin
liittyviä kenttävoimakkuuksia ja energiatiheyksiä.
Nykyinen raja-arvo, joka perustuu Saksan liittohallituksen 26. päästöjen torjunta-asetukseen, on 61 V/m.
Tai kuten herra Buchner jo osuvasti totesi, meillä on vajaat 10 wattia neliömetriä kohti.
Arvot on ilmoitettu tässä milliwatteina, koska kyseessä ovat biologiset suureet.
Koska professori Bergholz on osuvasti todennut, että gigahertsialueen korkeataajuisten aaltojen vaimennus on
huomattavasti suurempi kuin megahertsialueella, tarvitsemme joko lisää lähetysasemia tai suurempia kantomatkoja.
ICNIRP:n piirissä pohditaan, pitäisikö kenttävoimakkuutta nostaa ja samalla nostaa raja-arvoa 120 V/m:iin.
Tarkastelkaa seuraavia rivejä. Toisin sanoen, kun teho on 10 wattia neliömetriä kohti, se tarkoittaa
kehon osalta nousua 40 wattiin neliömetriä kohti.
Vastuutonta ihmisen biologian ja terveyden kannalta.
No, miltä tilanne näyttää? Kuinka monta lähetysasemaa tarvitsemme Saksassa, jos haluamme
tarjota 5G-verkkoa koko väestölle kattavasti?
Tässä yhteydessä on syytä tehdä vertailu Kiinaan.
Shenzhen, 13 miljoonan asukkaan suurkaupunki, tarvitsee 35 000 lähetysasemaa, jotta kaupunkiin voidaan tarjota
riittävä 5G-verkko. Saksassa on 84 miljoonaa asukasta.
3G- ja 4G-palveluiden tarjoaminen nykyisissä verkoissa vaati 72 000 tukiasemaa – tilanne vuonna 2019.
Kun 5G-verkko on täysin valmis, tarvitaan yli 300 000 lähetysasemaa – tällä hetkellä niitä on 222 000.
No, saavutamme pian 300 000 lähetystä.
Muuten, 6G:n myötä laitteiden määrän odotetaan kasvavan entisestään.
Tilanne menee niin pitkälle, että jokaisen viemärikannen alla, jokaisessa sähkökeskuskaapissa, jokaisessa
katuvalossa ja jokaisessa liikennevalossa on lähetinlaite.
Tämä on näkymä vuodelle 2030 ja sen jälkeen. Voin vain sanoa, että omasta näkökulmastani
katsottuna: kippis, mitä tuolloin tuleekin.
Kyllä, onko meillä vaihtoehtoja radioviestinnälle?
Täytyy sanoa, että kyllä ja ei. Meidän on tehtävä ero.
Teollisuus, liike-elämä ja valtio eivät voi toimia yhdessä.
Kuten jo todettiin, teollisuudessa ja kaupassa viiveen on oltava lyhyempi, ja mikroverkkojen tai ehkä myöhemmin jopa
6G-verkkojen yhteydessä viiveen on oltava nanosekuntien luokkaa.
Mitä tässä diassa ei mainita: tämä on erittäin tärkeää, ja armeija panostaa siihen voimakkaasti.
Sillä asian voi tiivistää yhteen lauseeseen. Se, joka ampuu nopeammin, elää pidempään.
Mutta tietysti vältetään tarkoituksellisesti kertomasta kansalaisille, että armeija on tämän teknologian vahva edistäjä.
Kyllä, yksityiselämässä kansalaisille on ehdottomasti olemassa vaihtoehtoja.
Ennen kaikkea, kuten juuri sanoin, yksityistä viestintää sisätiloissa voitaisiin vähentää 90 prosentilla, jos Wi-Fi
korvattaisiin LAN-verkoilla eli kaapeliverkoilla ja tavallinen matkapuhelin- tai langaton
puhelinviestintä korvattaisiin valoviestinnällä.
Kuten tiedetään, valo ei läpäise seiniä.
Teknisesti kaikki on valmiina, kehitetty ja saatavilla markkinoilla.
Sitä ei kuitenkaan oteta käyttöön tietoisista syistä.
Kyllä, näytän nyt saman kuvan, jonka professori Bergholz on jo aiemmin esittänyt.
Oikealla oleva dia on mielestäni erittäin tärkeä.
Matkapuhelinala nimittäin haluaa saada meidät uskomaan, että kaksinumeroisella
gigahertsialueella mikroaallot eivät enää tunkeudu kehoon.
Tässä yhteydessä pyydän teitä katsomaan nyt vasemmalla olevaa mustaa ruutua.
Kun olette lukeneet kyseisen tekstin, huomaatte, että professori Alexander Pressmann teki jo 70-luvulla kokeita rotilla
selvittääkseen, mikä annos tarvitaan LD50-arvon saavuttamiseksi.
LD50 (Letale Dosis) tarkoittaa tappavaa annosta. Se on kokeellinen mittayksikkö, jota käytetään fysiikassa,
kemiassa ja muilla aloilla, ja jolla on niillä sama merkitys.
Kun 50 % koe-eläimistä on kuollut, suurin myrkyllisyys on saavutettu ja koe keskeytetään.
Katsotaanpa siis näitä arvoja. Taajuudella 40 MHz tarvittiin 20 W/m², jotta lopulta puolet koe-eläimistä
kuoli. Taajuudella 40 GHz tarvittiin vain 40 mW/m².
No, jos nyt vertaa oikeanpuoleista kaaviota vasemmanpuoleiseen ruutuun, tässä ilmenee ristiriita, jota ei voida sovittaa yhteen.
Ja sitä haluamme tarkastella hieman tarkemmin.
Kuten professori Bergholz osuvasti totesi, kyseessä on energia, jota kuljetetaan sähkömagneettisen aallon avulla.
Se, että sähkömagneettiset aallot kuljettavat energiaa, on jokaisen kotirouvan tiedossa – viime kädessä mikroaaltouunissa
ruoanlaittoon käytettävien mikroaaltojen ansiosta.
No, tuota ei tarvitse käsitellä tarkemmin. Mikä EM-aalto aiheuttaa eniten vahinkoa?
Kyllä, kaikki tietävät, mitä auringonpolttama on. Auringonpolttaman aiheuttavan säteilyn, eli UVB-valon,
aallonpituusalue on 315 µm – 280 µm (mikrometreinä).
Kun tarkastellaan taajuusalueita, se on välillä 900–1000 terahertsiä (THz).
Tunkeutumissyvyys on enää vain muutama mikrometri.
Jos verrataan läpäisykykyä taajuuksilla 500 megahertsiä (MHz) ja 2,4 gigahertsiä (GHz),
se on silti vielä 1,5 ja 0,5 senttimetriä.
No, teollisuuden väitteet, joiden mukaan gigahertsin taajuusalueella olevat mikroaallot eivät aiheuttaisi meille
haittaa, ovat täyttä hölynpölyä ja biologisesti tuhoisaa.
Kyllä, mitä meidän sitten pitäisi ottaa huomioon, jos oletamme, että sähkömagneettiset aallot ovat vaarallisia?
Ensinnäkin: annos on ratkaiseva tekijä.
Annos ei loppujen lopuksi ole muuta kuin intensiteetti kerrottuna ajalla.
Professori Hecht, valitettavasti jo edesmennyt professori Hecht, sanoi jo 15 vuotta sitten:
Eroa ionisoivan säteilyn ja ei-ionisoivan säteilyn välillä ei enää ole perusteltua tehdä.
Vahingot ovat nimittäin samat. Se on vain ajan kysymys.
Jos annos on suuri, riittää lyhyt aika, jotta aiheutuu biologista ja terveydellistä haittaa.
Jos annos on pieni, se riittää pitkään, jopa vuosikymmeniksi.
Kuten jo mainitsin, on kuitenkin myös muita tekijöitä, joita ei nykyään osittain oteta huomioon ja
joita monet tutkijat eivät myöskään halua tutkia.
Kolme ensimmäistä käsitettä – taajuus, aallonpituus ja tehovirtaustiheys – määritellään itse asiassa annoksen avulla.
Mutta yhtä tärkeää on ottaa huomioon modulaatiotyyppi – pulssitettu vai pulssittamaton –, taajuuskaistanleveys – kuten
professori Bergholz osuvasti totesi –, pulssitaajuus, polarisaatio – onko aalto enemmän pystysuuntainen vai
vaakasuuntainen – vaikuttaako se meihin enemmän unen aikana vai seisoessamme, suunnilleen niin – sekä signaalin nousunopeus.
Kuinka nopeasti ja kuinka monta dB:tä saavutetaan millisekunneissa?
Tiedemaailmassa käytetään jo nykyäänkin kalvojen korkeataajuusreikiä, kuten tiedetään, ja
tämän ei kuulemma pitäisi olla haitallista.
Niin, jo vuonna 1995 professori Silny esitti luentoissaan seuraavan oletuksen:
Kehon läpi tunkeutuva korkeataajuinen aalto vaimenee.
Aallonpituus ja etenemisnopeus muuttuvat tässä yhteydessä.
Valitettavasti hän ei pystynyt määrittämään sitä määrällisesti, mutta AEB on yrittänyt saada sen selville.
Tässä näette kaavion. Otimme itsemme mittauskohteeksi ja kävimme läpi taajuusalueen 400 MHz:stä 2,2 GHz:iin.
Ja samalla huomasimme, että 400–900 MHz:n taajuusalueella 90 % säteilystä imeytyy, ja 900–2 000 MHz:n taajuusalueella.
Se on 99 %, ja taajuusalueella 2 000–3 000 MHz osuus on jopa 99,9 %.
Toisin sanoen, mitä korkeampi ja taajuudeltaan korkeampi aalto on, sitä voimakkaammin se vaikuttaa kehoomme ja
siten myös energiaan, joka vaikuttaa kehoomme ja soluihimme.
Ja professori Buchner on osuvasti todennut: Varsinainen tuhoutumisen periaate on solukalvon epävakaaksi muuttuminen.
Kun solukalvo ei enää pysty ylläpitämään sisä- ja ulkopuolisen tasapainoa, solut alkavat vaurioitua. Ja silloin sairaus alkaa.
Kyllä, mutta myös professori Klitzing (tohtori Klaus von Klitzing) teki kokeita jo vuonna 1999:
Miten matkapuhelinsäteily lopulta vaikuttaa aivoihimme? Tässä näette kaksi kaaviota.
Vasemmalla oleva kaavio kuvaa tervettä, nuorta ja hyvin nukkuvaa ihmistä
matkapuhelinverkosta vapaassa tilassa, kenttävapaassa tilassa.
Oikealla olevassa kaaviossa on sama koehenkilö, jolle altistettiin matkapuhelintaajuutta vain kolmen minuutin ajan ja vain 1
μW/m²:n tehotiheydellä, eli erittäin pienellä tehotiheydellä.
Oikealla olevassa kuvassa näkyy valtava signaali taajuudella 10 hertsiä.
EEG:ssä 10 hertzin taajuinen signaali on tyypillinen potilaalle heräämisen yhteydessä.
Tämä potilas sanoo seuraavana päivänä, että hän on nukkunut huonosti.
No, huono uni ei vielä tee sairaaksi.
Mutta jos nukkuu huonosti monien vuosien ajan, sillä on vastaavat seuraukset.
Ja sitä olemme yrittäneet selvittää yöllisten uniprofiilien avulla.
AEB on tutkinut vuosien ajan useiden ihmisten uniprofiileja.
Valitettavasti minulla ei ole aikaa selittää teille yksityiskohtaisesti uniprofiilia.
Haluan kuitenkin kertoa teille vain tämän: univaiheita on viisi, heräämisvaiheesta 1 aina viiteen – vaiheeseen 5.
Tänä aikana univaiheemme vaihtelee edestakaisin.
Unen keskivaiheilla syvän unen vaiheet muuttuvat pinnallisemmiksi.
Nukkumavaiheita esiintyy enää vain keskipitkiä.
Ja heräämisvaiheessa kyse on oikeastaan enää vain pinnallisista univaiheista. Ja eniten esiintyy REM-vaiheita.
Tämä kuva esittää terveen, kenttävapaasti nukkuvan ihmisen.
Ja nyt näytän teille kuvan kuolemansairaasta ihmisestä.
Uskon, että minun ei tarvitse selittää teille – vaikka olettekin maallikko – että tällä uniprofiililla
ei ole enää mitään tekemistä aiemmin esitetyn kanssa.
Mikään ei ole enää entisellään. Syvän unen vaihetta ei enää esiinny.
Jäljellä on enää vain univaiheita valve- ja keskivaiheen välillä.
Tätä kutsutaan jopa säätelyjäykkyydeksi. Tällaista ilmiötä voi havaita myös HRV:ssä, eli sykevaihtelussa.
Tämä kuva on hengenvaarallinen. En sano tätä mielelläni, mutta sanon sen nyt ensimmäistä kertaa julkisesti.
Osa näistä potilaista on kuollut puolen vuoden kuluessa.
Kyllä, 5G-säteilyn vaikutus vereen.
Ajanpuutteen vuoksi en aio käsitellä tässä yksittäisiä tutkimuksia.
Haluan vain osoittaa teille, että tutkimuksia on riittävästi.
Voitte lukea ne kaikki itse internetistä.
Haluaisin näyttää teille, mitä seurauksia tästä aiheutuu.
Kyseessä on amerikkalainen tutkimus, joka koskee tutkimuksia ennen langattomien mittalaitteiden
käyttöönottoa, tarkemmin sanottuna sähkömittareiden osalta.
Ihmisiltä oli otettu aiemmin verinäytteitä, ja verta oli tutkittu, erityisesti punasoluja.
Nimittäin, onko näissä verisoluissa tapahtunut morfologisia muutoksia. Ylärivissä näkyy tilanne ennen sairaalaan tuloa.
Tumakenttämikroskoopilla näette kauniita, pyöreitä erytrosyyttejä eli punasoluja.
Sitten asennettiin radiomittauslaitteet, ja sen jälkeen heiltä otettiin jälleen verinäytteet. Katsokaa nyt alariviä.
Toisin sanoen pyöristys on hävinnyt, soluseinä on osittain murtunut ja
oikeanpuoleisimmassa kuvassa näkyy rahan rullien muodostumista.
Tämä on ehkä täysin patologinen löydös.
Rahan kerääminen viittaa myös alttiuteen sydänkohtaukselle.
Kyllä, 5G-säteilyn vaikutus tutkimuksiin.
En halua käsitellä kalvoa tarkemmin, se veisi vain aikaa.
Voitteko etsiä ja tarkistaa kaiken itse internetistä ja arvioida sen sitten itse.
Yksi tärkeä tutkimus, josta haluaisin kuitenkin kertoa tarkemmin, on Salfordista vuodelta 2003.
Hän on tutkinut rottia ja halunnut selvittää, mitä seurauksia säteilytyksellä on.
Hän säteilytti rottia kolmella eri annoksella ja tutki ne sitten. Mutta hän teki yhden erityisen kokeen.
Yleensä tällaisissa tieteellisissä kokeissa rotat tai hiiret lopetetaan säteilytysjakson
päätyttyä, ja niiden aivoja tai elinten osia tutkitaan.
Ja sitten ei tietenkään löydy mitään. Miksi?
Se ei nimittäin ole ionisoivaa säteilyä. Salfordilla oli ratkaiseva idea.
Hän sanoi, että pitäisi oikeastaan odottaa niin sanottua degeneraatioaikaa.
Koska heikolla säteilyllä kestää jonkin aikaa, ennen kuin se aiheuttaa vahinkoa.
Juuri niin hän teki. Hän jätti rotat sinne 50 päiväksi.
Ja sitten näette oikeanpuoleisen kuvan suunnilleen tällaisena. Oikeanpuoleinen kuva.
Tässä näkyy rotan aivojen patologinen kuva.
Nämä tummat pisteet ovat niin sanottuja nekroosipesäkkeitä. Ne ovat aivovaurioita.
Mielenkiintoista on, että rotilla ei havaittu käyttäytymiseen liittyviä poikkeavuuksia.
Varmasti huomaat saman myös ihmisten kohdalla.
Kyllä. Tutkimuksen vapaus on minulle tärkeä asia.
Sain lukea mielenkiintoisen haastattelun professori Maike Mevissenin kanssa.
Siellä eräs toimittaja (teksti on niin pieni, etten itse enää pysty lukemaan sitä) on, kuten sanoin, esittänyt professori
Mevissenille kysymyksiä ja haastatellut häntä tutkimuksesta.
Voit lukea itse suunnilleen näin. (Koska minulla on… silmälasieni vahvuus ei riitä enää.)
Pitäisikö minun auttaa tässä nopeasti? Luen tämän ääneen.)
Ensimmäiseen kysymykseen tutkimuksen vapaudesta kollega vastaa: ”Minua häiritsee se, että instituutiot, kuten esimerkiksi
Saksan säteilysuojeluvirasto, kiistävät jatkuvasti kaiken.”
Tutkimus on hyvin poliittista, ja joudumme yhä uudelleen kohtaamaan näkemyksen, jonka mukaan terveysriskejä ei saa olla.
Ja sitten on vielä kysymys vaikutusvallasta. Kyllä, minua häiritsi eniten se, että meille yritettiin
jatkuvasti määrätä, miten meidän piti tehdä työmme.
WHO:n vastuullinen asiantuntija halusi päättää puolestamme, mitkä tutkimukset ylipäätään tulisi ottaa
huomioon arvioinnissa. Meidän piti jatkuvasti puolustautua.
Ja mitä tulee tutkimussuunnitelmaan, tiedän eläinkokeista vain yhden asian: ne voidaan suunnitella niin, ettei
mitään löydy, luomalla tilastollista kohinaa, joka peittää merkittävät vaikutukset.” Todella järkyttävää.
Huomasin juuri, että minun täytyy taas käydä silmälääkärillä, tarvitsen vahvemmat silmälasit.
Kyllä, haluaisin esitellä teille toisen merkittävän haitallisten aineiden ryhmän.
Nimittäin eri ympäristösaasteiden välinen synergia.
Vanhimmat tunnetut haitalliset aineet ovat savu ja asbesti. Nykyään puhutaan mikrokuiduista.
Me kaikki tiedämme, että 20 vuotta tupakoineella on kuusinkertainen riski sairastua keuhkosyöpään.
Niillä, jotka ovat työskennelleet mikrokuitujen parissa 20 vuoden ajan ilman suojavarusteita, riski on 11-kertainen.
Nyt voisi ajatella, että jos joku on ottanut molemmat riskit, hänen riskinsä on 17 kertaa suurempi.
Ei, olette varmaan jo lukeneet siitä. Hänellä on 60 kertaa suurempi riski sairastua johonkin näistä kasvaintyypeistä.
Tällä dialla haluaisin näyttää teille, että se on itse asiassa peräisin professori Witteltä Oldenburgista.
Nämä ovat siis tärkeimmät ympäristötekijät ja haitalliset aineet, jotka vaikuttavat meihin.
Se, miten ihminen suhtautuu asiaan, riippuu osittain myös perimästä.
On ihmisiä, jotka pystyvät puhdistamaan elimistönsä erittäin hyvin ilman lääketieteellistä tai luonnonhoitajan apua.
On kuitenkin ihmisiä, jotka eivät pysty puhdistamaan elimistöään lainkaan.
Mutta seurauksena on yleensä nitrosatiivista tai oksidatiivista stressiä.
Haluaisin tiivistää kuusi tärkeintä seikkaa, jotka nykyään aiheuttavat sen, että me ihmiset sairastumme yhä enemmän.
Kyse on fyysisistä ympäristökuormituksista.
Tähän kuuluvat paitsi matkapuhelinverkot myös matalataajuiset ja staattiset magneettikenttäaltistukset
sekä geoengineering eli sään muokkaaminen.
Täällä ruiskutetaan mikroaerosoleja, myrkyllisiä nano-muotoisia mikroaerosoleja, jotka lopulta laskeutuvat
päällemme ja jotka otamme jälleen elimistöömme ruoan mukana.
Ja lopuksi ruoka. Siinä käytetään yhä enemmän geenitekniikkaa…
Juuri nyt EU aikoo ajaa läpi asetuksen, jonka mukaan elintarvikkeiden geenikoostumuksen
julkistaminen peitetään, mikä on vastuutonta.
Sitten rokotukset. En tarkoita tällä pelkästään mRNA-rokotetta, vaan myös perinteisiä rokotteita.
On vastuutonta, kun otetaan huomioon, että tuotteessa on myrkyllisiä aineita, kuten
tiomersaali, joka on myrkyllinen elohopeayhdiste.
Ja lopuksi tietenkin kemialliset rasitukset.
Ajatelkaamme hyönteismyrkkyjä, torjunta-aineita ja jopa mekaanisia rasituksia.
Ne ovat pölyä ja mikromuovia. Nanokokoiset mikromuovit pääsevät soluihin.
Kaikki nämä vuorovaikutukset varmistavat – sarkastisesti sanottuna – sen, että yhteiskunnallisesti
hyväksyttävä varhainen eläkkeelle jääminen on taattu.
Esitykseni on vähitellen lähestymässä loppuaan.
Haluaisin esittää teille vielä yhden vertailun siitä, kuinka tärkeää ympäristösaasteiden tutkimus on valtiollemme.
Saksassa on vain kymmenen laitosta, jotka käsittelevät tällaisia asioita.
Mutta jos olette jo lukeneet toisen rivin, huomaatte, että sukupuolentutkimuksen alalla on 163 tutkimuslaitosta.
Nyt kysyn teiltä: mikä on oikeastaan tärkeämpää?
No, voitte itse arvioida, kuinka paljon kansalaisten terveys on valtiollemme arvokasta – nimittäin ei lainkaan.
Kyllä, minulla on tässä vielä yhteenveto. En halua lukea sitä yksityiskohtaisesti ääneen ajanpuutteen vuoksi.
Lähde on mainittu alla. Voit lukea sen itse lopusta ja poimia siitä lisätietoja.
Kyllä, herra Weikl pyysi minua kertomaan vielä muutaman asian ennaltaehkäisystä.
Ulkona ei siis oikeastaan voi välttää mitään, koska kentän voimakkuudet ovat läsnä kaikkialla teknisten antennien vuoksi.
Mutta se, pysyttekö pitkään terveenä, riippuu täysin siitä, miten suhtaudutte sisäilman kuormitukseen.
Huomaan yhä tänäkin päivänä, että suurimmat säteilykuormitukset ovat peräisin sisätiloista, nimittäin langattomista puhelimista
ja Wi-Fi-verkoista. Ihmiset eivät useinkaan halua uskoa sitä.
He hakevat minut, sitten teen mittauksen ja totean, että ulkopuolelta tulee ehkä vain kolminumeroisia mikrowattilukuja,
mutta omien laitteiden, kuten Wi-Fi:n ja langattoman puhelimen, aiheuttama säteilyaltistus on millivattitasoa.
Joten jos haluaa vähentää säteilyaltistusta, pitäisi oikeastaan ensin mitata sisäilman
säteilytaso, ennen kuin ryhtyy vähentämään säteilyä ulkona.
En tarkoita tällä, ettei ulkoisten säteiden huomattava vähentäminen olisi toivottavaa.
Kyllä, tällä pääsen esitelmäni loppuun.
Kiitän teitä huomiosta. Tiedän, että tämä herättää kysymyksiä.
Olen tietysti käytettävissä keskustelua varten. Kiitos.