Professor Hecht, den dessverre allerede avdøde professor Hecht, sa allerede for 15 år siden:
Det er ikke lenger grunn til å skille mellom ioniserende og ikke-ioniserende stråling.
Skadene er nemlig de samme. Det er bare et spørsmål om tid.
Nå vil jeg gjerne presentere neste foredragsholder, min kollega dr. med. dent., tannlege Claus
Scheingraber, som er tannlege og elektrobiolog.
Og Claus Scheingraber studerte mineralogi og tannmedisin i München.
Han finansierte studiene sine ved å jobbe som sykepleier.
Han har vært tannlege siden 1977 og drev egen praksis fra 1981 til 2018.
Han har alltid hatt fokus på helhetlig og biologisk tannbehandling, samt på å unngå og fjerne giftige stoffer
i tannbehandlingen, for eksempel amalgam og lignende.
I tillegg har han engasjert seg sosialt i tannhelsetjenester ved ulike sykehjem og omsorgsboliger i München-området.
Og i tillegg har han gjort seg et navn som byggbiolog.
I 1990 grunnla han sitt eget konsulentfirma innen bygg og elektrobiologi, med hovedfokus på fysiske miljøbelastninger.
Her gjennomførte han undersøkelser av boliger og arbeidsplasser.
Han er grunnlegger av Arbeitskreis Elektrobiologie e. V., som ble stiftet i 1986.
Og siden 1991 har han vært formann for denne viktige foreningen, forkortet AEB.
Han har flere egne publikasjoner i fagblader om elektrobiologi og byggbiologi.
Han har holdt forelesninger og foredrag om elektrobiologi og miljømedisin ved universiteter, høyskoler, folkehøgskoler og
andre voksenopplæringsinstitusjoner både i inn- og utland, og har også gjennomført private forskningsprosjekter om
virkningen av elektromagnetiske felt på mennesker og miljøet.
Han var medlem av DGUHT (Det tyske selskapet for miljø- og humantoksikologi) fra 2011 til 2025 og
leder av arbeidsgruppen for fysiske miljøbelastninger.
Han har vært medlem av EuroPAM siden 2016.
Og i 2002 var han med på å ta initiativ til Freiburg-appellen og andre appeller om håndtering
av mobilkommunikasjon og elektromagnetiske felt.
I 2014 ble han tildelt EVA-prisen (Elektrosmog-Vorsorge-Award) for sitt arbeid mot fysisk miljøforurensning.
Og siden 2020 har han jobbet med bokprosjektet sitt: «Elektrobiologi», … når blir det ferdig?
Du kommer sikkert til å fortelle om det senere.
Hans mål er alltid å få elektrosensitivitet anerkjent som en miljøbelastning.
Han går inn for at grenseverdiene og innføringen av forebyggende verdier for helsevern må senkes.
Og han er også for at man ved utdanningsinstitusjonene skal etablere fagområder som
fysisk belastning innen miljømedisin… og lignende.
Og heldigvis har vi klart å få ham med på dagens arrangement.
Vi to ble også kjent med hverandre i forbindelse med koronapandemien i 2020 og 2021.
Og jeg er glad, kjære Claus, for at du er med på dagens pressesymposium og bidrar med din ekspertise.
Og jeg kan bare vekke nysgjerrigheten hos alle tilhørerne nå, før du holder foredraget ditt om mobilkommunikasjon og
de økte helserisikoene ved 5G. Ordet er ditt, kjære Claus.
Kjære Ronny, tusen takk for innledningen.
Kjære damer og herrer, i dagens foredrag ønsker jeg å informere dere om de fysiologiske og helsemessige problemene
knyttet til mobilnettet, med særlig fokus på temaet 5G.
Professor Bergholz har allerede forklart det på en treffende måte. Hvorfor trenger vi 5G?
Det er til syvende og sist latensiden, altså overføringen av signalene fra sensoren til det utførende organet.
I dag ligger det fortsatt i millisekundområdet.
Millisekundområdet er altfor tregt til at man til slutt skal kunne gjennomføre autonom kjøring
og autonom styring av enheter uten forstyrrelser.
Derfor trenger vi 5G, og selv 5G er ikke nok.
6G er allerede under utvikling og vil etter 2030-årene avløse 5G-nettet.
Når vi ser på mobilkommunikasjon, må vi først og fremst se på feltstyrkene og
energitetthetene som er forbundet med mobilkommunikasjon.
Den gjeldende grenseverdien, som er fastsatt i den tyske regjeringens 26. forordning
om beskyttelse mot forurensning, er 61 V/m.
Eller som herr Buchner allerede så treffende har påpekt, har vi knapt 10 watt per kvadratmeter.
Verdiene er her angitt i milliwatt, fordi det er de biologiske enhetene.
Siden professor Bergholz så treffende har påpekt at dempningen av høyfrekvente bølger i gigahertz-området er
betydelig større enn i megahertz-området, trenger vi enten flere sendestasjoner eller større rekkevidde.
ICNIRP vurderer om feltstyrken skal økes, og dermed om grenseverdien skal heves til 120 V/m.
Vennligst se på de resterende linjene. Det vil si at ut fra 10 watt per kvadratmeter betyr dette en
økning til 40 watt per kvadratmeter for kroppen.
Uansvarlig med tanke på menneskets biologi og helse.
Vel, hvordan ser det ut egentlig? Hvor mange sendestasjoner trenger vi egentlig i Forbundsrepublikken
hvis vi skal gi hele befolkningen 5G-dekning?
Her bør man trekke en sammenligning med Kina.
Shenzhen, en storby med 13 millioner innbyggere, trenger 35 000 sendestasjoner for å kunne gi byen
tilstrekkelig 5G-dekning. Tyskland har 84 millioner innbyggere.
For å kunne tilby 3G- og 4G-dekning i de eksisterende nettverkene var det nødvendig med 72 000 basestasjoner – per 2019.
Når 5G er fullt utbygget, vil det være behov for over 300 000 sendestasjoner – per i dag er det 222 000 stasjoner.
Vi kommer altså snart til å nå 300 000 sendte eksemplarer.
Forresten, med 6G kan man forvente en ytterligere økning i antall anlegg.
Det vil gå så langt at det vil være en sender under hvert kumlokk, i hver
strømfordelingsboks, på hver gatelampe og på hvert trafikklys.
Dette er utsiktene for 2030 og videre. Jeg kan bare si, slik jeg ser det: Skål for det som kommer.
Ja, har vi noen alternativer til radiokommunikasjon?
Jeg må si: både ja og nei. Vi må skille mellom tingene.
Industri, næringsliv og stat er ikke mulig.
For industri og næringsliv, som allerede nevnt, må det oppnås en kortere forsinkelsestid, som i mikro- eller
kanskje senere, med 6G, vil ligge i nanosekundområdet.
Det som ikke står på denne lysbilden: dette er svært viktig, og det er militæret som driver dette i stor grad.
For det kan oppsummeres i én setning: Den som skyter raskest, lever lengst.
Men man unngår selvfølgelig bevisst å fortelle befolkningen at militæret er en sterk pådriver for denne teknologien.
Ja, på det private området er det absolutt mulig å finne alternativer for befolkningen.
Først og fremst kunne man, som jeg nettopp sa, redusere den private kommunikasjonen innendørs med 90 % hvis man erstattet
Wi-Fi med LAN-nettverk, altså kabelnettverk, og erstattet vanlig kommunikasjon via
mobiltelefon eller trådløs telefon med lyskommunikasjon.
Som kjent trenger ikke lys gjennom veggene.
Teknisk sett er alt klart, utviklet og tilgjengelig på markedet.
Det blir imidlertid ikke innført av bevisste grunner.
Ja, jeg skal nå forstørre bildet som professor Bergholz allerede har vist.
Etter min mening er det høyre lysbildet svært viktig.
For mobilbransjen vil ha oss til å tro at mikrobølger ikke lenger trenger inn i kroppen i det tosifrede gigahertz-området.
I den forbindelse ber jeg dere om å se på den svarte boksen til venstre.
Hvis du har lest teksten der, vil du se at professor Alexander Pressmann allerede på 70-tallet gjennomførte forsøk med rotter
for å finne ut hvilken dose som er nødvendig for å oppnå en LD50.
LD50 (letal dose) betyr dødelig dose. Dette er en eksperimentell størrelse som brukes i fysikk, kjemi og
andre fagområder, og som ellers anses som likeverdig.
Når 50 % av forsøksdyrene har dødd, er den maksimale toksisiteten nådd, og forsøket avbrytes.
La oss se på tallene. Ved 40 MHz var det nødvendig med 20 W/m² for å til slutt drepe halvparten av
forsøksdyrene. Ved 40 GHz var det bare 40 mW/m².
Vel, hvis du nå sammenligner grafen til høyre med ruten til venstre, oppstår det her en avvik som ikke lar seg forene.
Og det vil vi se litt nærmere på.
Som professor Bergholz så treffende har forklart, er det energien som overføres via en elektromagnetisk bølge.
At elektromagnetiske bølger overfører energi, er noe enhver husmor vet, ikke minst når man lager mat i en mikrobølgeovn.
Vel, det trenger man ikke gå nærmere inn på. Hvilken EM-bølge forårsaker egentlig mest skade?
Ja, alle kjenner til solbrenthet. Bølgelengdeområdet for solbrenthet, altså UVB-stråling,
ligger mellom 315 µm og 280 µm (i mikrometerområdet).
Hvis vi ser på frekvensområdet, ligger det mellom 900 og 1000 terahertz (THz).
Inntrengningsdybden er nå bare noen få mikrometer.
Hvis vi sammenligner gjennomtrengningsdybden mellom 500 megahertz (MHz) og 2,4 (GHz), ligger
den likevel på henholdsvis 1,5 og 0,5 centimeter.
Altså, påstandene fra industrien om at mikrobølger i gigahertz-området ikke skal være
skadelige for oss, er ren tull og biologisk uansvarlig.
Ja, hva må vi ta hensyn til når vi legger til grunn at elektromagnetiske bølger er farlige?
Først og fremst: Dosen er en avgjørende faktor.
Dosen er egentlig ikke annet enn intensitet ganger tid.
Professor Hecht, den dessverre avdøde professor Hecht, sa allerede for 15 år siden:
Det er ikke lenger grunn til å skille mellom ioniserende stråling og ikke-ioniserende stråling.
Skadene er nemlig de samme. Det er bare et spørsmål om tid.
Hvis jeg tar en høy dose, trenger jeg bare kort tid for å forårsake biologisk skade og helseskade.
Hvis jeg tar en lav dose, varer effekten lenge, til og med i flere tiår.
Men som sagt finnes det også andre faktorer som i dag delvis ikke tas med i betraktningen, og
som mange forskere heller ikke ønsker å undersøke.
De tre første begrepene – frekvens, bølgelengde og effektfluksdensitet – karakteriseres egentlig ved hjelp av dose.
Men det er like viktig å ta hensyn til modulasjonstypen – pulserende eller ikke-pulserende –, frekvensbåndbredden – noe
professor Bergholz har forklart så treffende –, pulsfrekvensen, polarisasjonen – om bølgen er mer vertikal eller
horisontal – noe som påvirker oss mer når vi sover eller står oppreist, omtrent slik – og stigningshastigheten til et signal.
Hvor raskt, og hvor mange dB oppnås i millisekunder?
Det er velkjent at man i vitenskapen selv i dag bruker høyfrekvente hull i membraner,
og dette skal angivelig ikke være skadelig.
Allerede i 1995 fremsatte professor Silny følgende hypotese i sine forelesninger:
En høyfrekvent bølge som trenger inn i kroppen, dempes.
Bølgelengden og utbredelseshastigheten endres i denne sammenhengen.
Han klarte dessverre ikke å tallfeste det, men AEB har forsøkt å få til dette.
Her ser dere en graf. Vi har brukt oss selv som testobjekter og har gått gjennom et frekvensområde fra 400 MHz til 2,2 GHz.
Og da måtte vi konstatere at 90 % av strålingen absorberes i frekvensområdet 400 MHz
til 900 MHz, i området fra 900 til 2 000 MHz.
Det utgjør 99 %, og i frekvensområdet 2 000 til 3 000 MHz er andelen til og med 99,9 %.
Det vil si at jo høyere og jo mer frekvent bølgen blir, desto sterkere virker den på kroppen vår, og
dermed også energien som påvirker kroppen og cellene våre.
Og professor Buchner har treffende sagt: Det egentlige ødeleggelsesprinsippet er destabiliseringen av cellemembranen.
Når cellemembranen ikke lenger klarer å opprettholde balansen mellom innsiden og utsiden,
oppstår det celleskader. Og da bryter sykdommen ut.
Ja, men også professor Klitzing (Dr. Klaus von Klitzing) gjennomførte forsøk allerede i 1999:
Hvordan påvirker egentlig mobilstråling hjernen vår? Her ser dere to diagrammer.
Grafikken til venstre viser en graf for en frisk, ung person som sover godt i et rom uten mobilstråling, i et feltfritt rom.
Grafen til høyre viser den samme forsøkspersonen som ble utsatt for en mobilfrekvens i bare tre minutter og med en effektdensitet
på bare 1 μW/m², altså en svært lav effektdensitet.
På bildet til høyre ser du et gigantisk signal på 10 hertz.
I EEG er 10 hertz det signalet som kjennetegner pasienten når han eller hun våkner.
Denne pasienten vil si dagen etter at han har sovet dårlig.
Vel, dårlig søvn gjør deg ikke syk i seg selv.
Men hvis man sover dårlig i mange år, får det selvfølgelig konsekvenser.
Og det har vi forsøkt å kartlegge ved hjelp av søvnprofiler fra natt til natt.
AEB har gjennom flere år undersøkt hvordan søvnmønstrene til en rekke personer ser ut.
Jeg har dessverre ikke tid til å forklare deg en søvnprofil i detalj.
Men jeg vil bare si så mye til dere: Det finnes fem søvnstadier, fra våkenhet (stadium 1) til stadium 5.
I løpet av denne tiden veksler søvnfasene våre frem og tilbake.
I løpet av en mellomlang søvnperiode blir dyp søvnfasene mindre uttalte.
Det forekommer nå bare mellomlange søvnfaser.
Og i oppvåkningsfasen er det egentlig bare overfladiske søvnfaser. Og det er REM-faser som forekommer oftest.
Dette bildet viser en person som sover sunt, uten forstyrrende påvirkninger.
Og nå skal jeg vise dere et bilde av en dødelig syk person.
Selv om jeg ikke er noen ekspert, tror jeg ikke jeg trenger å forklare Dem at denne
søvnprofilen ikke har noe med det vi så tidligere å gjøre.
Ingenting er lenger som før. Det er ikke lenger noen dyp søvnfase.
Det er nå bare søvnfaser mellom våken- og mellomfase.
Dette kalles faktisk «reguleringsstivhet». Noe slikt kan man også observere ved HRV, altså hjertefrekvensvariabilitet.
Dette bildet er livsfarlig. Jeg sier det ikke gjerne, men nå sier jeg det offentlig for første gang.
En del av disse pasientene døde i løpet av et halvt år.
Ja, 5G-strålingens innvirkning på blodet.
På grunn av tidsmangel vil jeg ikke gå nærmere inn på de enkelte studiene her.
Jeg vil bare vise dere at det finnes nok av studier.
Du kan lese om alt dette selv på internett.
Jeg vil gjerne vise dere hva konsekvensene av dette er.
Dette er en amerikansk undersøkelse, nærmere bestemt en undersøkelse som ble gjennomført før innføringen av
trådløse måleinstrumenter, nærmere bestemt strømmålere.
Man hadde tidligere tatt blodprøver av personene og undersøkt blodet, spesielt erytrocyttene.
Nærmere bestemt om det har skjedd en morfologisk endring i disse blodcellene. Her ser dere den øverste raden før innleggelsen.
I mørkefeltmikroskopet ser man vakre, runde erytrocytter, altså røde blodceller.
Deretter ble radiometrene montert, og så tok de blodprøver av dem igjen. Nå kan dere se på den nederste raden.
Det vil si at avrundingen er oppløst, celleveggen sprekker delvis opp, og på bildet
helt til høyre ser vi dannelse av pengeruller.
Dette er kanskje et helt patologisk funn.
Dannelse av fettansamlinger tyder også på økt risiko for hjerteinfarkt.
Ja, innvirkningen av 5G-stråling på studiene.
Jeg vil ikke gå nærmere inn på folien, det ville bare ta opp tid.
Kan du selv søke opp og sjekke alt på internett og deretter danne deg et eget inntrykk?
En viktig studie som jeg likevel ønsker å presentere i detalj, er fra Salford, nærmere bestemt fra 2003.
Han har undersøkt rotter og ønsket å finne ut hvilke konsekvenser stråling har.
Han bestrålte rotter med tre forskjellige doser og undersøkte dem deretter. Men han gjorde noe spesielt.
Vanligvis blir rottene – eller musene – avlivet etter at bestrålingen er avsluttet i slike vitenskapelige
forsøk, og hjernene eller deler av organene blir undersøkt.
Og så finner man selvfølgelig ingenting. Hvorfor?
Det er jo ikke ioniserende stråling. Salford kom på den avgjørende ideen.
Han sa at man egentlig må vente til det såkalte degenerasjonstiden er over.
For når svak stråling trenger en viss tid på å forårsake skade.
Det var akkurat det han gjorde. Han lot rottene ligge i 50 dager.
Og så ser du omtrent det bildet til høyre. Bildet til høyre.
Her ser du den patologiske hjernen til rotter.
Disse mørke flekkene er såkalte nekrosekjerner. Det er hjerneskader.
Det er interessant at det ikke ble observert noen atferdsavvik hos rottene.
Det samme kan du helt sikkert også se hos mennesker.
Ja. Forskningsfrihet er et viktig poeng for meg.
Jeg har fått lest et interessant intervju med professor Maike Mevissen.
Der har en journalist (så liten at jeg selv ikke klarer å lese den lenger) – som sagt – stilt spørsmål til
professor Mevissen og intervjuet henne om forskningen.
Du kan jo lese det selv, omtrent. (For meg er det …, brillene mine er ikke sterke nok lenger.)
Skal jeg hjelpe til litt? Jeg skal lese det opp.)
Når det gjelder det første spørsmålet om forskningsfrihet, sier kollegaen: «Det som plager meg, er at institusjoner som for
eksempel det tyske føderale strålevernbyrået stadig avfeier alt.»
Forskningen er svært politisk, og vi blir stadig konfrontert med holdningen om at det ikke må foreligge noen helserisiko.
Og så er det et spørsmål om innblanding. Ja, det som plaget meg mest, var at man hele tiden ville
fortelle oss hvordan vi skulle utføre arbeidet vårt.
Den ansvarlige eksperten fra WHO ønsket å bestemme på våre vegne hvilke studier som i det hele tatt kunne tas i betraktning
i vurderingen. Vi måtte hele tiden sette oss imot dette.
«Og når det gjelder spørsmålet om forsøksoppsettet, vet jeg bare én ting om dyreforsøk: Man kan legge dem opp på en slik
måte at man ikke finner noe, ved å skape statistisk støy som skjuler relevante effekter.» Det er altså sjokkerende.
Jeg har nettopp innsett at jeg må til øyelegen igjen; jeg trenger sterkere briller.
Ja, jeg vil gjerne presentere et annet, viktig kompleks av skadelige stoffer for dere.
Nærmere bestemt synergien mellom ulike miljøskadelige stoffer.
De eldste skadelige stoffene vi kjenner til, er røyk og asbest. I dag ville man si mikrofiber.
Vi vet alle at en person som har røkt i 20 år, har seks ganger høyere risiko for å utvikle lungekreft.
De som har arbeidet med mikrofiber i 20 år uten verneutstyr, har en 11 ganger høyere risiko.
Nå kunne man tro at hvis noen har tatt begge risikoene, så har vedkommende en 17 ganger høyere risiko.
Nei, det har du sikkert allerede lest. Han har 60 ganger større risiko for å utvikle en av disse krefttypene.
Med dette lysbildet vil jeg vise dere noe; det stammer egentlig fra professor Witte fra Oldenburg.
Dette er de viktigste miljøfaktorene og skadelige stoffene som påvirker oss.
Hvordan mennesker forholder seg til dette, avhenger delvis også av genetikken.
Det finnes mennesker som klarer å avgifte kroppen svært godt på egen hånd, uten å ty
til medisinsk eller alternativmedisinsk hjelp.
Det finnes imidlertid folk som ikke klarer å avgifte kroppen i det hele tatt.
Men konsekvensene er i utgangspunktet nitrosativt eller oksidativt stress.
Jeg vil oppsummere de seks viktigste faktorene som i dag bidrar til at vi mennesker blir stadig sykere.
Det er de fysiske miljøbelastningene.
Dette omfatter ikke bare mobilnettet, men i siste instans også eksponering for lavfrekvente og
statiske magnetfelt, geoengineering og værmanipulering.
Her sprøytes det ut mikroaerosoler – giftige mikroaerosoler i nanoform – som til slutt faller ned
på oss og som vi igjen får i oss gjennom maten.
Og til slutt mat. Det blir stadig mer genteknologi…
Akkurat nå ønsker EU å få gjennom en forordning som innebærer at opplysningene om gener i
matvarer skal skjules, noe som er uansvarlig.
Så vaksinasjonene. Da mener jeg ikke bare mRNA-vaksinen, men også tradisjonelle vaksiner.
Når vi tenker på at det finnes giftstoffer her, som tiomersal, en giftig kvikksølvforbindelse, er det uansvarlig.
Og til slutt, selvfølgelig, kjemiske belastninger.
La oss tenke på insektmidler, plantevernmidler og til og med mekanisk belastning.
Det er støv og mikroplast. Mikroplast i nanoform kan trenge inn i cellene.
Alle disse samspillene vil – for å si det sarkastisk – bidra til å sikre en sosialt akseptabel tidlig pensjonering.
Vi nærmer oss nå slutten av foredraget mitt.
Jeg vil gjerne gi dere enda et eksempel på hvor viktig forskning på miljøskadelige stoffer er for staten vår.
I Tyskland finnes det bare ti institutter som arbeider med slike spørsmål.
Men hvis du allerede har lest den andre linjen, vil du se at det finnes 163 forskningsinstitutter innen kjønnsvitenskap.
Nå spør jeg dere: Hva er egentlig viktigst?
Vel, dere kan selv bedømme hvor mye staten vår verdsetter innbyggernes helse – nemlig ingenting.
Ja, her har jeg enda en oppsummering. Av tidsmessige årsaker vil jeg ikke lese den opp i detalj.
Kilden er oppgitt nedenfor. Du kan selv lese den i sin helhet og hente ut ytterligere detaljer om saken.
Ja, herr Weikl ba meg om å si noen ord til om forebygging.
Så ute kan man egentlig ikke unngå noe som helst, fordi feltstyrkene ganske enkelt
finnes overalt på grunn av tekniske antenner.
Men hvor lenge du holder deg frisk, avhenger i stor grad av hvordan du håndterer belastningene du utsettes for innendørs.
Jeg ser fremdeles i dag at de største belastningene kommer fra innendørs kilder, nemlig trådløse
telefoner og Wi-Fi. Folk vil ofte ikke tro det.
De henter meg, så tar jeg målinger, og da konstaterer jeg at det kanskje bare kommer trecifret mikrowatt utenfra, men
på grunn av deres egne strålekilder – Wi-Fi og trådløs telefon – utsettes dere for stråling på milliwatt-nivå.
Så hvis man ønsker å redusere stråleeksponeringen, bør man egentlig først måle eksponeringen
innendørs før man begynner å redusere strålingen utendørs.
Jeg vil ikke med dette si at det ikke er ønskelig å redusere de ytre strålene betydelig.
Ja, med dette avslutter jeg foredraget mitt.
Takk for oppmerksomheten. Jeg vet at det dukker opp spørsmål.
Jeg stiller selvfølgelig til rådighet i denne diskusjonen. Takk.