Profesorul Hecht, regretatul profesor Hecht, a spus încă de acum 15 ani:
Distincția dintre radiația ionizantă și cea neionizantă nu mai este justificată.
De fapt, pagubele sunt aceleași. E doar o chestiune de timp.
Aș dori acum să-l prezint pe următorul vorbitor, pe colegul nostru, dr. med. dent., stomatologul
Claus Scheingraber, stomatolog și electrobiolog.
Iar Claus Scheingraber a studiat mineralogia și stomatologia la München.
Și-a finanțat studiile lucrând ca asistent medical.
Este medic stomatolog din 1977 și a exercitat în propriul cabinet între 1981 și 2018.
A pus întotdeauna accentul pe stomatologia holistică și biologică, pe evitarea și eliminarea substanțelor toxice din tratamentele
stomatologice, cum ar fi amalgamul și alte substanțe similare.
De asemenea, s-a implicat în activități sociale, oferind asistență stomatologică în diverse centre de
îngrijire și cămine din zona metropolitană a orașului München.
Și, pe deasupra, și-a făcut un nume ca specialist în biologie aplicată în construcții.
În 1990, a înființat propria firmă de consultanță în domeniul construcțiilor și al electrobiologiei,
specializată în impactul fizic asupra mediului.
Aici a efectuat apoi inspecții la locuințe și la locurile de muncă.
Este membru fondator al asociației „Arbeitskreis Elektrobiologie e. V.”, care s-a înființat în 1986.
Iar din 1991 este primul președinte al acestei importante asociații, cunoscută sub prescurtarea AEB.
Are la activ mai multe publicații proprii în reviste de specialitate pe tema
electrobiologiei și a biologiei în construcții.
A ținut prelegeri și conferințe pe teme de electrobiologie și medicină de mediu la universități, instituții de învățământ
superior profesional, centre de educație pentru adulți și alte instituții de formare pentru adulți, atât din țară, cât și din
străinătate, și a desfășurat, de asemenea, activități de cercetare private privind efectele
câmpurilor electromagnetice asupra omului și mediului.
A fost membru al DGUHT (Societatea Germană de Toxicologie a Mediului și a Omului) între anii 2011 și 2025 și coordonator
al grupului de lucru „Impactul fizic asupra mediului”.
Din 2016, este membru al EuroPAM.
În 2002, el a fost unul dintre inițiatorii „Apelului de la Freiburg” și ai altor apeluri privind
utilizarea telefoniei mobile și a câmpurilor electromagnetice.
În 2014, a fost distins cu premiul EVA (Elektrosmog-Vorsorge-Award) pentru
combaterea poluării fizice a mediului.
Iar din 2020 lucrează la proiectul său de carte: „Electrobiologie”, ... care va fi gata când?
Probabil că o să povestești asta mai târziu.
Obiectivul său este întotdeauna recunoașterea hipersensibilității electromagnetice ca factor de poluare a mediului.
El pledează pentru stabilirea unor valori-limită și pentru introducerea unor valori de precauție în
vederea protecției preventive a sănătății, susținând că valorile-limită trebuie reduse.
Și el este, de asemenea, de părere că ar trebui să se înființeze astfel de programe în instituțiile de
învățământ, în domenii precum: factorii de stres fizici din medicina mediului… ceva de genul acesta.
Și, spre bucuria noastră, am reușit să-l convingem să participe la evenimentul de astăzi.
Ne-am cunoscut amândoi în contextul pandemiei de COVID-19 din 2020 și 2021.
Și mă bucur, dragă Claus, că ești prezent astăzi la simpozionul de presă și că îți aduci contribuția prin expertiza ta.
Și nu pot decât să stârnesc curiozitatea tuturor spectatorilor în legătură cu prezentarea ta pe tema telefoniei
mobile și a riscurilor sporite pentru sănătate generate de tehnologia 5G. Ai cuvântul, dragă Claus.
Dragă Ronny, îți mulțumesc mult pentru introducere.
Stimați doamne și domni, prin prezentarea mea de astăzi doresc să vă informez cu privire la problemele
fiziologice și de sănătate legate de telefonia mobilă, acordând o atenție specială subiectului 5G.
Domnul profesor Bergholz a explicat deja foarte bine acest lucru. De ce avem nevoie de 5G?
În cele din urmă, este vorba de timpul de latență, adică de transmiterea semnalelor de la senzor la organul executor.
În prezent, acest lucru se întâmplă încă în intervalul de milisecunde.
Intervalul de milisecunde este mult prea lent pentru a permite, în cele din urmă, implementarea fără probleme a
conducerii autonome și a controlului autonom al dispozitivelor.
De aceea avem nevoie de 5G, dar nici măcar 5G nu este suficient.
Tehnologia 6G se află deja în curs de dezvoltare și va înlocui rețeaua 5G după anii '30.
Când abordăm tema telefoniei mobile, trebuie să ne ocupăm în primul rând de intensitățile de câmp și,
respectiv, de densitățile de energie asociate acesteia.
Valoarea limită actuală, stabilită în conformitate cu cel de-al 26-lea Regulament privind protecția
împotriva imisiunilor al Guvernului Federal, este de 61 V/m.
Sau, așa cum a subliniat deja în mod pertinent domnul Buchner, avem puțin sub 10 wați pe metru pătrat.
Valorile sunt exprimate aici în miliwați, deoarece acestea sunt unitățile de măsură biologice.
Întrucât domnul profesor Bergholz a subliniat în mod pertinent că atenuarea undelor de înaltă frecvență în domeniul gigahertzilor
este semnificativ mai mare decât în domeniul megahertzilor, avem nevoie fie de mai multe
stații de emisie, fie de raze de acțiune mai mari.
ICNIRP analizează posibilitatea de a majora intensitatea câmpului și, prin urmare, de a ridica valoarea limită la 120 V/m.
Vă rugăm să luați în considerare rândurile rămase. Adică, pornind de la 10 wați pe metru pătrat, aceasta
înseamnă o creștere la 40 de wați pe metru pătrat pentru corp.
Iresponsabil față de biologia și sănătatea omului.
Ei bine, cum stă treaba? De câte stații de emisie avem nevoie în Republica Federală dacă vrem să asigurăm acoperire
5G pe întreg teritoriul țării pentru populația noastră?
În acest context, se impune o comparație cu China.
Shenzhen, un oraș mare cu 13 milioane de locuitori, are nevoie de 35.000 de stații de emisie pentru a asigura
acoperirea corespunzătoare a orașului cu rețeaua 5G. Germania are 84 de milioane de locuitori.
Pentru asigurarea acoperirii 3G și 4G în rețelele existente au fost necesare 72.000 de
stații de bază – conform datelor din 2019.
Odată ce rețeaua 5G va fi pe deplin dezvoltată, vor fi necesare peste 300.000 de stații de
emisie – în prezent există 222.000 de stații.
Deci, vom atinge în curând pragul de 300.000 de emisiuni.
Apropo, în cazul rețelei 6G este de așteptat o creștere suplimentară a numărului de instalații.
Se va ajunge la situația în care sub fiecare capac de canal, în fiecare cutie de distribuție electrică, pe fiecare
lampă stradală și pe fiecare semafor va exista un emițător.
Aceasta este perspectiva pentru 2030 și mai departe. Din punctul meu de vedere, nu pot decât să
spun: „Noroc și poftă bună” pentru ce urmează.
Da, avem alternative la comunicațiile radio?
Trebuie să spun că da și nu. Trebuie să facem distincția.
Industria, comerțul și statul nu pot coexista.
Întrucât, în sectorul industrial și comercial, așa cum s-a arătat deja, este necesară o latență mai redusă, care
va fi de ordinul nanosecundelor în cazul tehnologiei 6G, sau poate chiar mai mică în viitor.
Ceea ce nu apare aici pe diapozitiv: este foarte important, iar armata se ocupă intens de acest aspect.
Pentru că se poate rezuma într-o singură propoziție. Cine trage mai repede, trăiește mai mult.
Dar, desigur, se evită cu grijă să se spună populației că armata este un motor puternic al acestei tehnologii.
Da, în domeniul privat, pentru populație, există cu siguranță alternative.
În primul rând, așa cum tocmai am spus, s-ar putea reduce cu 90 % comunicațiile private în interior dacă s-ar înlocui rețelele
Wi-Fi cu rețele LAN, adică cu rețele prin cablu, iar comunicațiile obișnuite prin telefon mobil sau
telefon fără fir ar fi înlocuite cu comunicații optice.
După cum se știe, lumina nu trece prin pereți.
Din punct de vedere tehnic, totul este pregătit, dezvoltat și disponibil pe piață.
Totuși, din motive deliberate, acesta nu este introdus.
Da, voi afișa acum o imagine dublă, pe care a arătat-o deja domnul profesor Bergholz.
Din punctul meu de vedere, diapozitivul din dreapta este foarte important.
Întrucât industria de telefonie mobilă vrea să ne facă să credem că, în domeniul frecvențelor de două cifre
în gigahertzi, microundele nu mai pătrund în organism.
În acest sens, vă rog să vă uitați acum la căsuța neagră din stânga.
Dacă ați citit textul respectiv, veți constata că profesorul Alexander Pressmann a efectuat deja în anii
’70 experimente pe șobolani pentru a stabili doza necesară pentru atingerea valorii LD50.
LD50 (doza letală) înseamnă doza letală. Este o unitate de măsură experimentală utilizată în fizică, chimie
și alte domenii, având aceeași valoare în toate acestea.
Când 50 % dintre animalele de laborator au murit, se atinge nivelul maxim de toxicitate și experimentul este întrerupt.
Hai să analizăm valorile. La 40 MHz au fost necesari 20 W/m² pentru a ucide, în final, jumătate din animalele
de laborator. La 40 GHz, au fost necesari doar 40 mW/m².
Deci, dacă comparați graficul din dreapta cu caseta din stânga, se observă o discrepanță care nu poate fi conciliată.
Și vrem să analizăm acest aspect puțin mai în detaliu.
Așa cum a explicat foarte bine domnul profesor Bergholz, este vorba despre energia transportată de o undă electromagnetică.
Faptul că undele electromagnetice transportă energie este cunoscut de orice gospodină, mai
ales atunci când gătește la cuptorul cu microunde.
Deci, nu e nevoie să intrăm în detalii. Care undă EM provoacă cele mai mari pagube?
Da, toată lumea știe ce înseamnă arsurile solare. Intervalul de lungimi de undă al razelor care provoacă
arsurile solare, adică radiațiile UVB, se situează între 315 µm și 280 µm (în domeniul micrometrilor).
Dacă analizăm domeniul de frecvență, acesta se situează între 900 și 1000 de terahertzi (THz).
Adâncimea de pătrundere este de doar câțiva micrometri.
Dacă comparăm adâncimea de penetrare între 500 de megahertzi (MHz) și 2,4 (GHz), aceasta se
situează totuși la 1,5 și, respectiv, 0,5 centimetri.
Așadar, afirmațiile industriei, conform cărora microundele din gama gigahertz nu ne-ar afecta, sunt o prostie
absolută și o neglijență gravă din punct de vedere biologic.
Da, ce trebuie să luăm în considerare dacă pornim de la premisa că undele electromagnetice sunt periculoase?
În primul rând: doza este un factor decisiv.
În fond, doza nu este altceva decât intensitatea înmulțită cu timpul.
Profesorul Hecht, regretatul profesor Hecht, a spus încă de acum 15 ani:
Distincția dintre radiația ionizantă și cea neionizantă nu mai este justificată.
De fapt, pagubele sunt aceleași. E doar o chestiune de timp.
Dacă iau o doză mare, este suficient un interval scurt de timp pentru a provoca daune biologice și de sănătate.
Dacă am o doză mică, atunci am o perioadă lungă de timp, care poate ajunge chiar și la câteva decenii.
Totuși, așa cum am spus, există și alți factori care, în prezent, nu sunt luați în considerare în totalitate și pe
care mulți oameni de știință nici nu doresc să îi studieze.
Primele trei noțiuni – frecvența, lungimea de undă și densitatea fluxului de putere – sunt, de fapt, caracterizate prin doză.
Dar este la fel de important să luăm în considerare tipul de modulație – pulsată sau nepulsată –, lățimea de bandă a
frecvenței – așa cum a explicat foarte bine domnul profesor Bergholz –, rata de pulsare, polarizarea – dacă unda este mai
mult verticală sau orizontală – ne afectează mai mult în timpul somnului sau când stăm în picioare,
cam așa ceva – și viteza de creștere a unui semnal.
Cât de repede se ating acești dB în milisecunde?
Se știe că știința folosește chiar și astăzi găuri de înaltă frecvență în membrane, iar
se spune că acest lucru nu ar fi dăunător.
Astfel, încă din 1995, profesorul Silny a postulat, pe baza prelegerilor sale:
Un undă de înaltă frecvență care pătrunde în corp este atenuată.
În acest proces, lungimea de undă și viteza de propagare se modifică.
Din păcate, el nu a putut cuantifica acest lucru; AEB a încercat să realizeze acest lucru.
Aici vedeți un grafic. Ne-am folosit pe noi înșine ca subiecți de testare și am analizat un
interval de frecvențe cuprins între 400 MHz și 2,2 GHz.
Și am constatat că 90 % din radiație este absorbită în intervalul de frecvențe cuprins între 400 MHz și 900 MHz, precum
și în intervalul de frecvențe cuprins între 900 și 2.000 MHz.
Aceasta reprezintă 99 %, iar în intervalul 2.000 – 3.000 MHz procentul ajunge chiar la 99,9 %.
Adică, cu cât unda este mai înaltă și are o frecvență mai mare, cu atât rămâne mai intensă în corpul nostru și,
prin urmare, cu atât mai intensă este și energia care acționează asupra corpului și a celulelor noastre.
Iar domnul profesor Buchner a spus foarte bine: „Adevăratul principiu al distrugerii este destabilizarea membranei celulare.”
Când membrana celulară nu mai poate menține echilibrul dintre interior și exterior, începe
deteriorarea celulei. Și atunci apare boala.
Da, dar și profesorul Klitzing (dr. Klaus von Klitzing) a efectuat experimente încă din 1999:
Care este, până la urmă, efectul radiațiilor emise de telefoanele mobile asupra creierului nostru? Și vedeți aici două grafice.
Graficul din stânga ilustrează starea unei persoane tinere, sănătoase, care doarme bine, într-un spațiu fără semnal de
telefonie mobilă, într-un spațiu fără câmp electromagnetic.
Graficul din dreapta prezintă același subiect de studiu, care a fost expus la o frecvență de telefonie mobilă timp
de doar trei minute și la o intensitate de doar 1 μW/m², adică la o densitate de putere foarte redusă.
În imaginea din dreapta puteți vedea un semnal uriaș la 10 hertzi.
În EEG, 10 hertzi reprezintă semnalul caracteristic pentru pacienții care se trezesc.
Pacientul acesta va spune a doua zi că a dormit prost.
Bine, un somn prost nu te îmbolnăvește încă.
Dar dacă dormiți prost timp de mulți ani, acest lucru are consecințele sale.
Și am încercat să înregistrăm acest lucru prin intermediul profilurilor de somn nocturne.
AEB a studiat profilurile de somn ale unui număr considerabil de persoane pe parcursul mai multor ani.
Din păcate, nu am timp să vă explic în detaliu un profil al somnului.
Dar aș vrea să vă spun doar atât: există cinci stadii ale somnului, de la stadiul 1 al stării de veghe până la stadiul 5.
În această perioadă, stadiul somnului nostru oscilează într-un fel sau altul.
Într-o perioadă intermediară a somnului, fazele de somn profund devin mai superficiale.
Se mai înregistrează doar faze de somn de intensitate medie.
Iar în faza de trezire, de fapt, nu mai există decât faze de somn superficiale. Și cele mai frecvente sunt fazele REM.
Această imagine prezintă o persoană sănătoasă care doarme într-un mediu fără câmpuri electromagnetice.
Și acum vă arăt fotografia unui om grav bolnav.
Cred că nu este nevoie să vă explic, chiar și dumneavoastră, care nu sunteți un specialist în domeniu, că acest profil
de somn nu mai are nicio legătură cu cel prezentat anterior.
Nimic nu mai este la fel. Nu mai există faza de somn profund.
Nu mai există decât faze de somn între starea de veghe și faza de somn profund.
Acest fenomen este denumit chiar „rigiditate de reglare”. Un astfel de fenomen poate fi observat și în
cazul HRV, adică al variabilității ritmului cardiac.
Această imagine pune viața în pericol. Nu-mi place să o spun, dar o spun acum pentru prima dată în public.
O parte dintre acești pacienți au decedat în decurs de jumătate de an.
Da, efectele radiațiilor 5G asupra sângelui.
Din lipsă de timp, nu doresc să intru în detalii cu privire la fiecare studiu în parte.
Vreau doar să vă arăt că există suficiente studii.
Le puteți citi pe toate chiar voi pe internet.
Aș dori să vă arăt care sunt consecințele acestui lucru.
Este vorba despre un studiu american, mai exact despre cercetări efectuate înainte de introducerea aparatelor de măsurare
fără fir, în special în cazul contoarelor de energie electrică.
În prealabil, s-au prelevat probe de sânge de la acești oameni, iar sângele a fost analizat, în special eritrocitele.
Mai exact, dacă a apărut o modificare morfologică a acestor celule sanguine. În rândul de sus
puteți vedea starea lor înainte de internare.
La microscopul cu câmp întunecat se pot observa eritrocite frumoase, rotunde, adică globule roșii.
Apoi au fost instalate aparatele de măsurare radio, iar ulterior li s-au recoltat din nou
probe de sânge. Acum priviți rândul de jos.
Adică rotunjirea s-a dizolvat, peretele celular se fisurează parțial, iar în imaginea din extrema
dreaptă se observă formarea unor rulouri de bani.
Este posibil ca acesta să fie un rezultat absolut patologic.
Formarea rolurilor de bani indică, de asemenea, o predispoziție la infarct miocardic.
Da, influența radiațiilor 5G asupra studiilor.
Nu vreau să intru în detalii despre folie, pentru că mi-ar răpi doar timpul.
Puteți să căutați și să verificați totul singuri pe internet și să vă formați propria părere.
Un studiu important, pe care aș dori totuși să-l prezint în detaliu, este cel realizat la Salford, mai exact în 2003.
A studiat șobolanii și a vrut să afle care sunt consecințele iradierii.
A iradiat șobolani cu trei doze diferite și apoi i-a examinat. Dar a făcut ceva deosebit.
De obicei, în cadrul unor astfel de experimente științifice, la sfârșitul expunerii, șobolanii sau șoarecii sunt sacrificați,
iar creierele sau anumite părți ale organelor sunt examinate.
Și, bineînțeles, nu găsești nimic. De ce?
La urma urmei, nu este vorba de radiații ionizante. Salford a avut ideea decisivă.
El a spus că, de fapt, trebuie să așteptăm așa-numita perioadă de degenerare.
Pentru că, atunci când radiația este slabă, este nevoie de un anumit timp pentru ca aceasta să provoace daune.
Exact asta a făcut. A lăsat șobolanii acolo timp de 50 de zile.
Și atunci veți vedea imaginea din dreapta cam așa. Imaginea din dreapta.
Aici puteți vedea creierul patologic al șobolanilor.
Aceste puncte întunecate sunt așa-numitele „nuclee necrotice”. Acestea reprezintă leziuni cerebrale.
Este interesant faptul că nu s-au observat anomalii comportamentale la șobolani.
Cu siguranță, puteți observa același lucru și la oameni.
Da. Libertatea de cercetare este un aspect important pentru mine.
Am avut ocazia să citesc un interviu interesant cu prof. Maike Mevissen.
Acolo, un jurnalist (cu caractere atât de mici, încât nici eu nu mai pot citi) i-a pus întrebări doamnei prof.
Mevissen și a realizat un interviu cu ea despre cercetarea sa.
Poți citi cam așa de unul singur. (Pentru că mie mi se pare că… ochelarii mei nu mai sunt suficient de puternici.)
Să te ajut repede? O să-ți citesc.)
Deci, referitor la prima întrebare privind libertatea de cercetare, colega spune: „Mă deranjează faptul că
instituții precum Oficiul Federal German pentru Protecția împotriva Radiațiilor resping mereu orice argument.”
Cercetarea are o puternică dimensiune politică și ne confruntăm mereu cu atitudinea conform
căreia nu trebuie să existe riscuri pentru sănătate.
Și mai este o întrebare legată de exercitarea influenței. Da, cel mai mult m-a deranjat faptul că se voia
să ni se spună mereu cum trebuia să ne facem treaba.
Expertul responsabil din cadrul OMS a vrut să decidă în locul nostru care studii erau eligibile
pentru evaluare. A trebuit să ne opunem în mod constant.
„Iar în ceea ce privește designul studiului, știu doar un lucru despre studiile pe animale: acestea pot fi concepute în așa
fel încât să nu se descopere nimic, prin crearea unui zgomot statistic care să mascheze efectele relevante.” Este șocant.
Tocmai mi-am dat seama că trebuie să merg din nou la oftalmolog; am nevoie de o pereche de ochelari cu dioptrii mai mari.
Da, aș dori să vă prezint un alt complex important de substanțe nocive .
Și anume sinergia dintre diferiții factori nocivi din mediu.
Cele mai vechi substanțe nocive pe care le cunoaștem sunt fumul și azbestul. Astăzi s-ar spune „microfibre”.
Știm cu toții că o persoană care a fumat timp de 20 de ani are un risc de 6 ori mai mare de a dezvolta cancer pulmonar.
O persoană care a lucrat timp de 20 de ani cu microfibre, fără echipament de protecție, prezintă un risc de 11 ori mai mare.
Acum s-ar putea crede că, dacă cineva și-a asumat ambele riscuri, atunci riscul său este de 17 ori mai mare.
Nu, cu siguranță ați citit deja asta. Riscul ca el să sufere de unul dintre aceste tipuri de tumori este de 60 de ori mai mare.
Cu această diapozitivă aș dori să vă arăt ceva; de fapt, ea aparține doamnei profesoare Witte din Oldenburg.
Aceștia sunt principalii factori de mediu/substanțe nocive care ne afectează.
Modul în care omul face față acestei situații depinde, în parte, și de factorii genetici.
Există persoane care reușesc să se detoxifice foarte bine pe cont propriu, fără a apela
la ajutorul medicilor sau al naturopatilor.
Există însă persoane care nu sunt deloc capabile să-și elimine toxinele din organism.
Însă consecințele sunt, în principiu, stresul nitrosativ sau oxidativ.
Aș dori să rezum cele șase aspecte principale care contribuie astăzi la faptul că noi,
oamenii, devenim din ce în ce mai bolnavi.
Este vorba de factorii de poluare fizică a mediului.
Printre acestea se numără nu doar telefonia mobilă, ci, în cele din urmă, și expunerea la câmpuri magnetice de joasă frecvență și
statice, geoingineria și influențarea condițiilor meteorologice.
Aici sunt pulverizate microaerosoli, microaerosoli toxici sub formă de nanoparticule, care ajung în cele din urmă
la noi și pe care îi ingerăm din nou odată cu alimentele.
Și, în cele din urmă, alimentația. Ingineria genetică câștigă tot mai mult teren…
Chiar în acest moment, UE încearcă să adopte un regulament prin care să se ascundă informațiile referitoare la prezența
genelor modificate în alimente, ceea ce este iresponsabil.
Apoi, vaccinările. Nu mă refer doar la vaccinul cu ARNm, ci și la vaccinurile clasice.
Este iresponsabil să luăm în considerare faptul că aceste produse conțin substanțe toxice,
precum tiomersalul, un compus toxic al mercurului.
Și, în cele din urmă, desigur, poluarea chimică.
Să ne gândim la insecticide, pesticide și chiar la solicitări mecanice.
Este vorba de particule de praf și microplastice. Microplasticele sub formă de nanoparticule pot pătrunde în celule.
Toate aceste interacțiuni vor asigura – ca să spunem pe un ton sarcastic – vor contribui la garantarea unei
retrageri timpurii acceptabile din punct de vedere social.
Ne apropiem încet de finalul prezentării mele.
Aș dori să vă prezint încă o comparație care să ilustreze cât de mult ține statul nostru la
cercetarea privind substanțele nocive pentru mediu.
În Germania există doar zece instituții care se ocupă de astfel de chestiuni.
Dar dacă ați citit deja al doilea rând, veți constata că există 163 de institute de cercetare în domeniul studiilor de gen.
Acum vă întreb: ce este, de fapt, mai important?
Ei bine, puteți judeca singuri cât valorează pentru statul nostru sănătatea cetățenilor – și anume, nimic.
Da, am aici încă un rezumat. Din motive de timp, nu doresc să-l citesc în detaliu.
Sursa este menționată mai jos. Puteți să o consultați voi înșivă și să extrageți informații detaliate pe această temă.
Da, domnul Weikl m-a rugat să mai spun câteva lucruri despre măsurile de prevenire.
Deci, în exterior, practic nu puteți evita nimic, deoarece intensitățile de câmp sunt
prezente pretutindeni datorită antenelor tehnice.
Însă faptul că vă veți menține sănătos pe termen lung depinde în mare măsură de modul în care
gestionați factorii de stres din mediul interior.
Și astăzi constat că principalele surse de radiații provin din mediul interior, și anume de la telefoanele fără fir și rețelele
Wi-Fi. De multe ori, oamenii nu vor să creadă acest lucru.
Veniți să mă luați, apoi voi efectua măsurătorile și voi constata că, din exterior, s-ar putea să vină doar câteva microwatti,
dar din cauza propriilor surse de radiații – Wi-Fi și telefonul fără fir – veți avea expuneri la nivel de miliwatti.
Așadar, dacă se dorește reducerea expunerii la radiații, ar trebui, de fapt, să se măsoare mai întâi
nivelul de expunere din interior, înainte de a începe să se reducă radiațiile din exterior.
Nu vreau să spun prin asta că nu ar fi de dorit să se reducă semnificativ radiațiile externe.
Da, cu asta ajung la finalul prezentării mele.
Vă mulțumesc pentru atenție. Știu că vor apărea întrebări.
Desigur, voi fi la dispoziție în cadrul discuției. Mulțumesc.