Profesor Hecht, žal že pokojni profesor Hecht, je že pred 15 leti dejal:
Razlikovanje med ionizirajočim in neionizirajočim sevanjem ni več utemeljeno.
Škoda je namreč enaka. To je le vprašanje časa.
Zdaj bi rad predstavil naslednjega govornika, kolega dr. med. dent., zobozdravnika Clausa
Scheingraberja, zobozdravnika in elektrobiologa.
Claus Scheingraber pa je v Münchnu študiral mineralogijo in zobozdravstvo.
Študij si je financiral z delom kot zdravstveni negovalec.
Od leta 1977 je zobozdravnik, med letoma 1981 in 2018 pa je deloval v lastni ordinaciji.
Njegov poudarek je bil vedno na celostni in biološki zobozdravstvu ter na preprečevanju in
odpravljanju strupenih snovi v zobozdravstvenem zdravljenju, na primer amalgama in podobnih snovi.
Poleg tega se je še socialno angažiral pri zagotavljanju zobozdravstvene oskrbe v različnih domovih za
oskrbo in stanovanjskih domovih v širšem območju Münchna.
Poleg tega si je kot gradbeni biolog ustvaril ugled.
Leta 1990 je ustanovil lastno svetovalno podjetje za gradbeništvo in elektrobiologijo, ki
se osredotoča na fizikalne obremenitve okolja.
Tu je nato opravil preglede stanovanj in delovnih prostorov.
Je ustanovni član delovne skupine »Arbeitskreis Elektrobiologie e. V.«, ki je bila ustanovljena leta 1986.
Od leta 1991 pa je prvi predsednik tega pomembnega društva, skrajšano AEB.
Objavil je več lastnih člankov v strokovnih revijah na temo elektrobiologije in gradbene biologije.
Na domačih in tujih univerzah, visokih strokovnih šolah, ljudskih univerzah in drugih ustanovah za izobraževanje odraslih je imel
predavanja in govore na temo elektrobiologije in okoljske medicine ter izvajal tudi zasebne raziskave o
vplivu elektromagnetnih polj na človeka in okolje.
Od leta 2011 do leta 2025 je bil član DGUHT (Nemškega društva za okoljsko in humantoxikologijo) ter
vodja delovne skupine za fizikalne obremenitve okolja.
Od leta 2016 je član EuroPAM.
Leta 2002 je bil eden od pobudnikov Freiburškega poziva in drugih pozivov v zvezi z uporabo
mobilne telefonije in elektromagnetnih polj.
Leta 2014 je prejel nagrado EVA (Elektrosmog-Vorsorge-Award) za boj proti fizičnemu onesnaževanju okolja.
Od leta 2020 pa dela na svojem knjižnem projektu: »Elektrobiologija«, … kdaj bo končan?
To boš verjetno kasneje povedal.
Njegov cilj je vedno priznanje elektromagnetne preobčutljivosti kot okoljskega bremena.
Zavzema se za to, da se za preventivno varovanje zdravja uvedejo mejne vrednosti in preventivne
vrednosti ter da se te mejne vrednosti znižajo.
Poleg tega se zavzema tudi za to, da se v izobraževalnih ustanovah uvedejo študijski programi, kot so:
fizikalne obremenitve v okoljski medicini… in podobno.
In na našo veliko veselje nam je uspelo pridobiti ga za današnjo prireditev.
Spoznala sva se v času pandemije koronavirusa v letih 2020 in 2021.
Vesel sem, dragi Claus, da si danes prisoten na današnjem novinarskem simpoziju in
da prispevaš s svojim strokovnim znanjem.
In zdaj lahko vse prisotne le še navdušim za tvoj predavanje na temo mobilne telefonije in povečanih
zdravstvenih tveganj zaradi 5G. Beseda je tvoja, dragi Claus.
Dragi Ronny, najlepša hvala za uvod.
Spoštovane gospe in gospodje, v današnjem predavanju bi vas rad seznanil s fiziološkimi in zdravstvenimi težavami, povezanimi
z mobilno telefonijo, s posebnim poudarkom na temi 5G.
Profesor Bergholz je to že zelo dobro pojasnil. Zakaj potrebujemo 5G?
Konec koncev gre za zakasnitev, tj. prenos signalov od senzorja do izvedbenega organa.
Danes je to še vedno v obsegu milisekund.
Območje milisekund je preveč počasno, da bi bilo mogoče brez težav uresničiti avtonomno vožnjo in avtonomno upravljanje naprav.
Zato potrebujemo 5G, a tudi 5G ni dovolj.
6G je že v razvoju in bo po 30. letih nadomestilo omrežje 5G.
Ko se ukvarjamo z mobilno telefonijo, se moramo najprej posvetiti tudi poljskim jakostim oziroma
energijskim gostotam, povezanim z mobilno telefonijo.
Sedanja mejna vrednost, ki izhaja iz 26. uredbe zvezne vlade o varstvu pred onesnaževanjem, znaša 61 V/m.
Ali pa, kot je gospod Buchner že natančno pojasnil, imamo nekaj manj kot 10 vatov na kvadratni meter.
Podatki so tu navedeni v milivatih, saj gre za biološke veličine.
Ker je profesor Bergholz pravilno pojasnil, da je dušenje visokofrekvenčnih valov v gigaherčnem območju
bistveno večje kot v megaherčnem območju, potrebujemo bodisi več oddajnih naprav bodisi večji doseg.
V organizaciji ICNIRP razmišljajo, ali naj se poveča jakost polja in s tem tudi mejna vrednost na 120 V/m.
Prosim, upoštevajte preostale vrstice. To pomeni, da se pri 10 vatih na kvadratni meter za telo
vrednost poveča na 40 vatov na kvadratni meter.
Neodgovorno do človeške biologije in zdravja ljudi.
No, kako pa je zadeva? Koliko oddajnih postaj potrebujemo v Zvezni republiki, če želimo našemu prebivalstvu
zagotoviti pokritost z omrežjem 5G po celotnem ozemlju?
Tu je treba navesti primerjavo s Kitajsko.
Shenzhen, veliko mesto s 13 milijoni prebivalcev, potrebuje 35.000 oddajnih postaj, da bi mesto ustrezno
pokrilo s 5G. Nemčija ima 84 milijonov prebivalcev.
Za zagotavljanje storitev 3G in 4G v dosedanjih omrežjih je bilo potrebnih 72.000 lokacij – stanje v letu 2019.
Ko bo omrežje 5G v celoti razširjeno, bo potrebnih več kot 300.000 oddajnih postaj – trenutno jih je 222.000.
Torej, kmalu bomo dosegli število 300.000 oddaj.
Mimogrede, pri 6G je mogoče pričakovati nadaljnje povečanje števila naprav.
Stvari bodo šle tako daleč, da bo pod vsakim pokrovom kanalizacijskega jaška, v vsaki električni omarici, na vsaki
ulični svetilki in na vsakem semaforju nameščena oddajna naprava.
To so napovedi za leto 2030 in naprej. Iz moje perspektive lahko rečem le: »Na zdravje in dober tek« za vse, kar nas čaka.
Da, ali imamo kakšne alternative brezžični komunikaciji?
Moram reči, da in ne. Razlikovati moramo.
Industrija, gospodarstvo in država – to ni mogoče.
Kot je bilo že omenjeno, morajo namreč industrija in trgovina doseči krajši odzivni čas, ki bo v tehnologiji 5G v območju
mikrosekund, v tehnologiji 6G pa morda celo v območju nanosekund.
Kar tu ni navedeno na prosojnici: to je zelo pomembno, in vojska se s tem zelo intenzivno ukvarja.
Saj se to da povzeti v enem stavku. Kdor strelja hitreje, živi dlje.
A seveda se namerno preprečuje, da bi prebivalstvu povedali, da je vojska glavni gonilni dejavnik te tehnologije.
Da, na zasebnem področju so za prebivalstvo absolutno možne alternative.
Predvsem pa bi bilo mogoče, kot sem pravkar povedal, zasebno komunikacijo v zaprtih prostorih zmanjšati za 90 %, če bi
brezžično omrežje (Wi-Fi) nadomestili z omrežji LAN, torej s kabelskimi omrežji, ter običajno komunikacijo prek mobilnih ali
brezžičnih telefonov nadomestili s komunikacijo prek svetlobe.
Kot je znano, svetloba ne prodre skozi stene.
Vse to je tehnično pripravljeno, razvito in na voljo na trgu.
Vendar pa se ga iz namernih razlogov ne uvaja.
Da, zdaj bom podvojil sliko, ki jo je že pokazal profesor Bergholz.
Po mojem mnenju je desna folija zelo pomembna.
Mobilna industrija nam namreč želi dopovedati, da v dvomestnem gigaherčnem območju mikrovalovi ne prodrejo več v telo.
V zvezi s tem vas prosim, da zdaj pogledate na črno okence na levi.
Če ste prebrali besedilo, boste ugotovili, da je profesor Alexander Pressmann že v 70. letih izvajal poskuse na podganah,
da bi ugotovil, kakšen odmerek je potreben za dosego LD50.
LD50 (letalna doza) pomeni smrtno dozo. To je eksperimentalna mera, ki se uporablja v fiziki,
kemiji in drugih vedah ter je povsod enakovredna.
Ko umre 50 % poskusnih živali, je dosežena največja toksičnost in poskus se prekine.
Torej, poglejmo si te vrednosti. Pri 40 MHz je bilo potrebnih 20 W/m², da se je na koncu ubila polovica poskusnih
živali. Pri 40 GHz pa je bilo potrebnih le še 40 mW/m².
Če torej primerjate desni grafikon z levim poljem, se pojavi neskladje, ki ga ni mogoče uskladiti.
In to si bomo ogledali še malo podrobneje.
To, kot je natančno pojasnil profesor Bergholz, je energija, ki se prenaša z elektromagnetnim valom.
Da elektromagnetni valovi prenašajo energijo, ve vsaka gospodinja, saj to lahko opazi pri kuhanju v mikrovalovni pečici.
No, o tem ni treba podrobneje razpravljati. Kateri val EM povzroča največ škode?
Da, vsakdo ve, kaj je sončni opek. Valovno območje sončnega opeka, torej UVB-sevanja, je med 315 µm in 280 µm (v mikrometrih).
Če pogledamo frekvenčni razpon, leži ta med 900 in 1000 terahertzov (THz).
Globina prodora znaša le še nekaj mikrometrov.
Če primerjamo globino prodora med 500 megaherci (MHz) in 2,4 gigaherci (GHz), ta znaša še vedno 1,5 oziroma 0,5 centimetra.
Torej, trditve industrije, da mikrovalovi v gigaherčnem območju ne bi škodovali našemu zdravju,
so popolna neumnost in biološko nesprejemljive.
Ja, kaj moramo torej upoštevati, če izhajamo iz domneve, da so elektromagnetni valovi nevarni?
Najprej: odmerek je ključni dejavnik.
Odmerjanje je navsezadnje nič drugega kot intenzivnost pomnožena s časom.
Profesor Hecht, žal že pokojni profesor Hecht, je že pred 15 leti dejal:
Razlikovanje med ionizirajočim in neionizirajočim sevanjem ni več utemeljeno.
Škoda je namreč enaka. To je le vprašanje časa.
Če vzamem visok odmerek, je dovolj že kratek čas, da pride do biološke škode in škode za zdravje.
Če je odmerek majhen, traja to dolgo časa, v nekaterih primerih celo desetletja.
Vendar pa, kot je bilo že rečeno, obstajajo še drugi dejavniki, ki danes v nekaterih primerih niso upoštevani
in ki jih mnogi znanstveniki tudi ne želijo preučevati.
Prvi trije pojmi – frekvenca, valovna dolžina in gostota pretoka moči – se dejansko opredeljujejo z dozo.
A prav tako pomembno je upoštevati vrsto modulacije – impulzno ali neimpulzno –, frekvenčno pasovno širino – kot je to natančno
pojasnil profesor Bergholz –, frekvenco impulzov, polarizacijo – ali je val bolj navpičen ali vodoraven – kar nas
bolj zadeva med spanjem ali v stoječem položaju, nekako takole – ter hitrost naraščanja signala.
Kako hitro in koliko dB se doseže v milisekundah?
Znanstveniki že danes ustvarjajo visokofrekvenčne luknje v membranah, to je znano, in to naj bi bilo domnevno neškodljivo.
Tako je profesor Silny že leta 1995 v svojih predavanjih trdil:
Visokofrekvenčni val, ki prodre v telo, se duši.
Pri tem se spreminjata valovna dolžina in hitrost širjenja.
Na žalost tega ni mogel količinsko opredeliti, AEB pa je poskušal to doseči.
Tukaj vidite graf. Za merilne poskuse smo uporabili lastne naprave in preizkusili frekvenčni razpon od 400 MHz do 2,2 GHz.
Pri tem smo ugotovili, da se 90 % sevanja absorbira v frekvenčnem območju od 400 MHz do
900 MHz ter v območju od 900 do 2.000 MHz.
To je 99 %, v frekvenčnem območju od 2.000 do 3.000 MHz pa celo 99,9 %.
To pomeni, da čim višja in čim bolj visokofrekvenčna je valovna dolžina, tem intenzivneje deluje na naše telo
in s tem tudi energija, ki vpliva na naše telo in celice.
In profesor Buchner je točno povedal: »Pravo načelo uničenja je destabilizacija celične membrane.«
Ko celična membrana ne more več ohranjati ravnovesja med notranjostjo in zunanjostjo, se
začne poškodba celic. In takrat se začne bolezen.
Da, vendar je tudi profesor Klitzing (dr. Klaus von Klitzing) že leta 1999 izvedel poskuse:
Kako torej mobilno sevanje vpliva na naše možgane? Tukaj vidite dve grafični prikazi.
Graf na levi prikazuje stanje zdravega, mladega človeka, ki dobro spi v prostoru brez mobilnega
signala, v prostoru brez elektromagnetnega polja.
Na desnem grafu je prikazan isti preizkušancev, ki je bil izpostavljen mobilni frekvenci le tri
minute in le 1 μW/m², torej zelo nizki gostoti moči.
Na desni sliki vidite ogromen signal pri 10 hercih.
V EEG-ju je 10 hercev signal, ki je značilen za pacienta, ki se prebuja.
Ta pacient bo naslednji dan rekel, da je slabo spal.
No, slabo spanje še ne pomeni, da boš zbolel.
Če pa že vrsto let slabo spite, ima to ustrezne posledice.
In to smo poskušali ugotoviti s pomočjo profilov nočnega spanja.
AEB je več let spremljal številne ljudi, da bi ugotovil, kakšni so njihovi profili spanja.
Na žalost nimam časa, da bi vam podrobno razložil profil spanja.
Vendar bi vam rad povedal le tole. Obstaja pet faz spanja, od faze budnosti 1 do faze 5.
V tem času se naša faza spanja nenehno spreminja.
V srednji fazi spanja se faze globokega spanja skrajšajo.
Pojavljajo se le še srednje faze spanja.
V fazi prebujanja pa gre pravzaprav le še za površinske faze spanja. Najpogosteje se pojavljajo faze REM.
Ta slika prikazuje podobo zdravega človeka, ki spi brez vpliva zunanjih polj.
In zdaj vam bom pokazal sliko smrtno bolnega človeka.
Mislim, da vam, čeprav ste laik, ni treba posebej pojasnjevati, da ta profil spanja nima več
ničesar skupnega s tistim, kar smo videli prej.
Nič več ni enako. Faza globokega spanja ni več prisotna.
To so le še faze spanja med fazo budnosti in fazo srednjega spanja.
To se imenuje celo »regulacijska togost«. Takšno stanje je mogoče opaziti tudi pri HRV, torej pri variabilnosti srčnega utripa.
Ta slika je življenjsko nevarna. Nerad to priznam, a zdaj to prvič izjavljam javno.
Del teh bolnikov je umrl v roku pol leta.
Da, vpliv sevanja 5G na kri.
Zaradi pomanjkanja časa se tukaj ne želim podrobneje ukvarjati s posameznimi študijami.
Želim vam le pokazati, da obstaja dovolj študij.
Vse to lahko sami preberete na internetu.
Rad bi vam pokazal, kakšne so posledice tega.
To je ameriška raziskava, in sicer raziskava, opravljena pred uvedbo brezžičnih merilnih naprav,
natančneje v primeru merilnikov porabe električne energije.
Ljudem so pred tem odvzeli kri in jo pregledali, zlasti eritrocite.
In sicer, ali je prišlo do morfoloških sprememb teh krvnih celic. Zgornjo vrstico vidite pred sprejemom.
Pod mikroskopom s temnim poljem vidite lepe, okrogle eritrocite, torej rdeče krvničke.
Nato so jim vgradili naprave za merjenje radijskih valov, potem pa so jim ponovno odvzeli kri. Sedaj si oglejte spodnjo vrstico.
To pomeni, da se zaobljenost razblinja, celična stena se delno razpoči, na skrajni desni
sliki pa vidimo nastajanje denarnih zvitkov.
To je morda povsem patološki izvid.
Nastanek maščobnih oblog kaže tudi na nagnjenost k srčnemu infarktu.
Da, vpliv sevanja 5G na študije.
O foliji ne želim podrobneje govoriti, saj bi mi to le kradlo čas.
Lahko vse sami poiščete in preverite na internetu ter si nato sami ustvarite mnenje.
Pomembna študija, ki bi jo rad podrobno predstavil, je bila opravljena v Salfordu leta 2003.
Preučeval je podgane in želel ugotoviti, kakšne so posledice obsevanja.
Podgane je obseval s tremi različnimi odmerki in jih nato pregledal. Vendar je naredil nekaj posebnega.
Običajno se pri takšnih znanstvenih poskusih po koncu izpostavljanja sevanju podgane ali miši usmrtijo,
njihovi možgani ali deli organov pa se nato pregledajo.
In potem seveda ničesar ne najdeš. Zakaj?
Saj to ni ionizirajoče sevanje. Salford je imel odločilno idejo.
Rekel je, da je treba pravzaprav počakati na tako imenovano obdobje degeneracije.
Ker šibko sevanje potrebuje določen čas, da povzroči škodo.
Prav to je storil. Podgane je pustil ležati 50 dni.
In potem boste videli približno takšno sliko na desni. Sliko na desni.
Tukaj vidite patološko sliko možganov podgan.
Te temne pike so tako imenovana nekrotična jedra. To so poškodbe možganov.
Zanimivo je, da pri podganah niso bile ugotovljene nobene vedenjske motnje.
Enako lahko zagotovo opazite tudi pri ljudeh.
Da. Zame je svoboda raziskovanja pomembna.
Prebral sem zanimiv intervju s prof. Maike Mevissen.
Tam je novinar (črke so tako majhne, da jih sam ne morem več prebrati) – kot sem že rekel – postavil vprašanja
prof. Mevissen in jo intervjuval o njenem raziskovalnem delu.
To lahko preberete sami, približno. (Ker mi je …, moja očala niso več dovolj močna.)
Naj vam hitro pomagam? Bom prebral.)
Na prvo vprašanje o svobodi raziskovanja je kolegica odgovorila: »Motijo me institucije, kot je na primer Nemški zvezni urad
za zaščito pred sevanjem, ki vedno vse zavrnejo z argumenti.«
Raziskovanje je zelo politično in vedno znova se srečujemo s stališčem, da ne sme biti nobenih tveganj za zdravje.
In potem je tu še vprašanje o vplivanju. Da, najbolj me je motilo, da so nam nenehno
hoteli narekovati, kako naj opravljamo svoje delo.
Odgovorni strokovnjak Svetovne zdravstvene organizacije (WHO) je hotel namesto nas izbrati, katere študije sploh
pridejo v poštev za oceno. Nenehno smo se morali upirati.
»In kar zadeva zasnovo študije: pri študijah na živalih vem le eno – te je mogoče zasnovati tako, da se ničesar ne
odkrije, in sicer s tem, da se ustvari statistični šum, ki zakrije pomembne učinke.« To je res šokantno.
Pravkar sem ugotovil, da moram spet k okulistu, potrebujem močnejša očala.
Da, rad bi vam predstavil še en pomemben sklop škodljivih snovi .
In sicer sinergija različnih okoljskih onesnaževalcev.
Najstarejši škodljivi dejavniki, ki jih poznamo, sta dim in azbest. Danes bi rekli mikrovlakna.
Vsi vemo, da ima nekdo, ki je kadil 20 let, šestkrat večje tveganje za nastanek pljučnega raka.
Kdor je 20 let delal z mikrovlakni brez zaščite, je izpostavljen 11-krat večjemu tveganju.
Zdaj bi lahko pomislili, da če je nekdo prevzel obe tveganji, je njegovo tveganje 17-krat večje.
Ne, to ste zagotovo že prebrali. Pri njem je tveganje za nastanek ene od teh vrst tumorjev 60-krat večje.
S to diapozitivno sliko bi vam rad nekaj pokazal; v resnici jo je pripravila profesorica Witte iz Oldenburga.
To so torej glavni okoljski dejavniki oziroma onesnaževala, ki vplivajo na nas.
Kako se človek s tem spopada, je deloma odvisno tudi od genetike.
Obstajajo ljudje, ki se lahko zelo dobro razstrupijo sami, brez pomoči zdravnikov ali naravnih zdravilcev.
Vendar pa obstajajo ljudje, ki se sploh ne morejo razstrupiti.
Vendar pa so posledice v osnovi nitrozativni ali oksidativni stres.
Rad bi povzel šest najpomembnejših točk, ki danes prispevajo k temu, da ljudje postajamo vedno bolj bolni.
Gre za fizikalne obremenitve okolja.
To ne vključuje le mobilne telefonije, temveč na koncu tudi izpostavljenost nizkofrekvenčnim in statičnim
magnetnim poljem ter geoinženiring in vplivanje na vreme.
Tu se razpršujejo mikroaerosoli, strupeni mikroaerosoli v nanoobliki, ki na koncu padajo
na nas in jih nato ponovno zaužijemo s hrano.
Nazadnje pa še hrana. Vse bolj prevladuje gensko inženirstvo…
Prav zdaj želi EU sprejeti uredbo, ki bi prikrila sestavo živil, kar je neodgovorno.
Nato cepljenja. S tem ne mislim samo cepljenja z mRNA, ampak tudi klasična cepljenja.
Glede na to, da so v tem izdelku strupene snovi, kot je tiomersal, strupena spojina živega srebra, je to neodgovorno.
In seveda tudi kemična onesnaženja.
Pomislimo na insekticide, pesticide in celo mehanske obremenitve.
To so prah in mikroplastika. Mikroplastika v nanoobliki lahko prodre v celice.
Vse te medsebojne vplive bodo – če to sarkastično izrazimo – prispevale k temu, da bo
zagotovljeno družbeno sprejemljivo zgodnje opuščanje.
Počasi se bližamo koncu mojega predavanja.
Rad bi vam navedel še en primer, ki ponazarja, kako zelo je naši državi pri srcu raziskovanje okoljskih onesnaževalcev.
V Nemčiji je le deset ustanov, ki se ukvarjajo s takšnimi vprašanji.
A če ste že prebrali drugo vrstico, boste ugotovili, da obstaja 163 raziskovalnih inštitutov za študije spola.
Zdaj vas vprašam: kaj je pravzaprav pomembnejše?
No, sami lahko presodite, koliko je naši državi vredno zdravje državljanov – namreč nič.
Da, tukaj imam še enkrat povzetek. Zaradi časovnih omejitev ga ne bom podrobno prebral.
Vir je naveden spodaj. Lahko ga sami preberete in iz njega izluščite podrobnejše informacije.
Da, gospod Weikl me je prosil, naj še nekaj besed povem o preprečevanju.
Torej na prostem pravzaprav ne morete ničesar preprečiti, saj so poljske jakosti zaradi tehničnih anten prisotne povsod.
Vendar pa je to, ali boste dolgo ostali zdravi, v veliki meri odvisno od tega, kako se
spopadate z obremenitvami v zaprtih prostorih.
Še danes ugotavljam, da največje obremenitve izvirajo iz notranjih prostorov, in sicer iz brezžičnih
telefonov in omrežij Wi-Fi. Ljudje temu pogosto ne verjamejo.
Pridite po mene, potem bom izmeril in ugotovil, da od zunaj morda prihaja le nekaj mikrowattov, vendar zaradi
lastnih virov sevanja, kot sta Wi-Fi in brezžični telefon, imate izpostavljenost v milivatih.
Če torej želimo zmanjšati izpostavljenost sevanju, bi morali najprej izmeriti raven sevanja v zaprtih
prostorih, preden začnemo zmanjševati sevanje na prostem.
S tem ne želim reči, da ni zaželeno, da bi znatno zmanjšali zunanje sevanje.
Da, s tem zaključujem svoj govor.
Zahvaljujem se vam za pozornost. Vem, da se porajajo vprašanja.
V razpravi bom seveda na voljo za to. Hvala.