И това, което ме шокира и впечатли тогава, беше, както тя каза, че улицата, на която живее, е
„Улицата на вдовиците“, защото там са загинали много мъже.
И той илюстрира и обясни това с пример за мобилна предавателна станция, която на практика се намира
в нейния квартал и излъчва сигнал по цялата улица.
На виенския изследовател успя да убеди американски съдии, че нетермичните биологични ефекти могат да увредят нашите гени.
Но защо хората искат 5G? Защото им се внушава, че това е нещо страхотно, че ще могат да гледат филми с висока скорост.
И защо хората искат да имат 6G в близко бъдеще?
Защото отново ѝ го представят като нещо ново, нещо още по-добро.
И въз основа на това познание за биологичните ритми за мен беше напълно ясно, че смартфоните и тези технически средства
нарушават биологичните ритми при децата и им отнемат голяма част от радостта от живота, която всъщност би трябвало да изпитват.
Разследващият режисьор Клаус Шайдстегер от много години разглежда критично мобилната телекомуникационна индустрия.
В документалния му филм „Цифровото дилема“ от 2024 г. думата вземат изтъкнати учени, лекари,
специалисти по биологично строителство и засегнати лица.
В най-новия си филм „Улицата на вдовиците“ Шайдстегер разглежда, наред с другото,
въпроса: Колко съвпадения може да побере една улица?
Защо заглавието е „Улицата на вдовиците“?
По цялата улица излъчва мобилна предавателна станция, а забележително много жени от тази улица са овдовели.
Оттук се роди заглавието „Улицата на вдовиците“.
Филмът разказва за множество лични съдби и поставя един неудобен въпрос:
Какво се случва, когато хората наблюдават промени в здравето си в продължение на години, но не
получават нито обяснение, нито отговори за тях?
„Улицата на вдовиците“ е въздействащ репортаж за засегнатите хора, контекста и въпроса как се справяме с
възможните рискове, свързани със съвременните технологии.
На 30 април 2026 г. новият филм на Клаус Шайдстегер бе представен за първи път в Швейцария, в Тун, в рамките
на специално събитие, последвано от панелна дискусия.
Интересът показа, че темата е актуална и засяга много хора.
Този репортаж ни отвежда там, където често завършват дискусиите – при самите хора.
В една жилищна улица се наблюдава увеличаване на тежките заболявания и смъртните случаи.
Близките започват да задават въпроси.
Те търсят взаимовръзки, разговарят с експерти и при това се натъкват на противоречия между
личния опит, научната оценка и обществения дебат.
30-минутният репортаж разкрива подробностите около историята на създаването на проучването в областта на мобилните комуникации,
озаглавено „Атермични биологични ефекти при дългосрочно излагане на високочестотни електромагнитни полета с ниска
интензивност“ (ATHEM3) и дава представа за научната работа.
„Улицата на вдовиците“ показва това търсене на отговори на възникващите въпроси –
спокойно, обективно и без прибързани отговори.
Сега можете да гледате репортажа „Улицата на вдовиците“.
Преди 30 години си построихме къща тук, в Лихтенбуш.
Съпругът ми е зъболекар, а аз съм лекарка. Създадохме собствена практика, като същевременно родихме три деца с разлика от осем
години, имахме прекрасна градина и – засега всичко ни беше наред.
Оказва ли това някакво въздействие върху хората? Едни казват „да“, други – „не“.
Да, и стигнах до заключението: да, това оказва голямо влияние върху здравето на хората.
И изведнъж пъзелът се нареди.
Замислих се: защо толкова много хора на нашата улица страдат от епилептични пристъпи?
Защо има толкова много случаи на рак?
Той каза: „Не, няма да сляза в мазето.“
През това време отидох да взема измервателния си уред.
Радиацията отново беше над 20 000 в кухнята ни. Много, много, много прекалено висока.
Преди това стойността беше 0,02. Това означава, че току-що беше отбелязано значително повишение.
И съпругът ми каза: „Знаеш ли, не искам повече да живея така.“
В същия момент настъпи епилептичният пристъп. След това последва мозъчен кръвоизлив.
А на следващия ден го приеха в болницата. Той вече не разбра нищо.
И три месеца по-късно, напълно парализиран, в състояние на вечна кома, на изкуствено дишане и на диализа, е починал.
И затова, още веднъж ви благодаря:
Продължаваме напред, защото има толкова много хора – чиито истории разказват за хора, които трябва да бъдат защитени.
Почти година след смъртта на д-р Роджър Кроут в Майнц се проведе голям конгрес по мобилни комуникации.
Едно изключително събитие, посветено на набиращата тогава популярност дискусия за 5G, с участието на елита на
научните изследвания в областта на мобилните комуникации.
Коментарът ми тогава беше: „Вълнуващи моменти, най-висока научна компетентност от цял свят, бдителна публика.“
В комбинация от лекции, панелни дискусии, работилници, изложбени щандове и непрекъснати дискусии един връх следваше друг.
Симпозиумът в Майнц, проведен от 4 до 6 октомври 2019 г. в величествения курфюрстски дворец, изведе
на преден план многобройните аспекти на тревогите на международната научна общност.
Често преобладават невежеството и цинизмът, както показва примерът с д-р Моника Кроут.
Нашата община ми забранява да разгласявам това, което виждам, защото така бих застрашила цените на имотите.
А що се отнася до предавателната кула – ние заведохме дело срещу предавателната кула на „Телеком“ още приживе на съпруга ми.
В присъдата съдията е написала: „Дори и ищецът да е изложен на опасност за живота си, това не представлява нарушение на закона.“
А това беше предавателна кула, която в продължение на 25 години не е имала разрешение за разполагане на това място, чиито антени
бяха поставени с два метра по-ниско от допустимото, на която бяха монтирани неправилните антени и, благодарение на един специалист
по биологично строителство, който също е тук в залата, аз извърших допълнителни измервания с честотен анализатор.
Бяха моделирани повече честоти, отколкото е разрешено.
Конгресът в Майнц предостави идеална възможност за обмен на идеи с водещи учени от цял свят.
Личните изявления на д-р Моника Кроут, лекарката от улица „Витвенштрасе“, бяха оказали въздействие.
Да, тогава това беше събитие, организирано от „Kompetenzinitiative“ в Майнц,
посветено на темата за 5G мобилната връзка.
А д-р Моника Кроут беше споделила там след събитието, или към края му, своя личен проблем – че наскоро е овдовяла.
И това, което ме шокира и впечатли тогава, беше, както тя каза, че улицата, на която живее, се нарича
„Улицата на вдовиците“, защото там са загинали много мъже.
И той обясни и разясни това, като даде за пример мобилна предавателна станция, която на практика се
намира в съседство и излъчваше сигнал по цялата улица.
След събитието се събрахме в отделна стая с много хора и обсъдихме този въпрос.
И при това постепенно се зароди мисълта, че ако се направи такова твърдение, всъщност би трябвало да се
проведе научно проучване, за да се разбере каква е причината за смъртта на толкова много мъже?
И така, практически именно под твоето ръководство и по твоя инициатива се роди идеята цялото
това да се превърне в изследователски проект.
Мобилната връзка и здравето – открай време спорна тема.
Следователно трябва да се създадат факти.
Достоверни факти, събрани с помощта на научен екип, съставен от най-добрите експерти.
Като ръководител на проекта успях да привлека за тази цел изследователя в областта на рака проф. д-р
Вилхелм Мосгьолер от Медицинския университет във Виена.
Новото проучване беше наречено ATHEM3 вследствие на успешното признаване на проучванията
ATHEM1 и ATHEM2, проведени от проф. Мосгьолер.
На изследователя от Виена успя да убеди американски съдии, че нетермичните биологични ефекти могат да увредят нашите гени.
ATHEM1 и ATHEM2 са преминали „контрол на качеството“ в рамките на американски колективен иск, ако може да се каже така.
Проектите ATHEM1 и ATHEM2 получиха положителна оценка от американски съдия от Върховния съд във Вашингтон.
И мисля, че има само малцина учени, които могат да твърдят същото за своите проекти.
Накратко: Проектът ATHEM3 отново събира интердисциплинарен екип, в който много специалисти дават най-доброто от себе си.
Затова искахме изрично да изключим всякакво влияние на дилетантизма , който често се
среща в тези области на научните изследвания.
Благодарение на посредничеството на проф. Мосгьолер успяхме да привлечем клетъчния биолог проф. Игор Беляев.
Той също е ключов свидетел на обвинението в САЩ.
Проф. Игор Беляев от години призовава за преразглеждане на настоящите гранични
стойности в областта на защитата на потребителите.
Той се счита за високоуважаван експерт в целия свят.
Бях член на екипа на работната група по ЕМП към Европейската академия по екологична медицина, която
разработи граничните стойности за безопасност при излагане на нискочестотни електромагнитни полета.
Тези гранични стойности, които предложихме, са значително по-ниски от тези, които са приети в повечето европейски държави.
Е, аз съм на мнение, че настоящите гранични стойности на ICNIRP са твърде високи и трябва да бъдат значително намалени.
- Точно както предложихме на Европейската академия по екологична медицина.
Т.нар. защитни органи действат съгласно остарели насоки.
Техникът по измервателна техника в екипа знае много добре за какво става дума.
Всеки ден към него се обръщат хора, които свързват своите здравословни проблеми с
постоянно нарастващото радиационно облъчване.
Броят на хората със здравословни проблеми несъмнено нараства.
Особено когато се включат 5G предаватели.
А технологията 5G беше пусната в експлоатация, без преди това да се извърши оценка на
технологичните последици по отношение на здравните проблеми.
Още при 3G проучването на TNO от Нидерландия предизвика голям шум, след като се установи, че една десета от интензивността
на лъчението на UMTS е достатъчна, за да предизвика същите здравословни проблеми и когнитивни последици, както при GSM .
Тогава предупреждението не беше взето под внимание.
След това беше проведен контраексперимент, разбира се, с други честоти, друга интензивност и други хора,
така че всичко се успокои – публиката, населението.
И тогава се появи 4G и отново се появиха призиви да се провери изобщо какви последствия за здравето може да има тази технология.
Това също не беше направено. А при 5G проблемът е още по-голям, тъй като все повече хора проявяват реакции.
И все пак имаше много градове в Европа, които първо заявиха: „Мораториум!“ – Първо искаме да разберем какво се случва.
Но мисля, че междувременно всички тези мораториуми просто са били „отхвърлени“.
Имаше една група, която просто заяви, че няма проблеми със здравето.
А политиците – които, разбира се, не са лекари и в този случай може би дори не са технически специалисти, за
да разберат това – в крайна сметка са отстъпили, като са казали: „Добре, народът го иска.“
Но защо хората искат 5G? Защото им се внушава, че това е нещо страхотно, че ще могат да гледат филми с висока скорост.
И защо хората искат да имат 6G в близко бъдеще?
Защото отново ѝ го представят като нещо ново, нещо още по-добро.
Отново благодарение на посредничеството на ръководителя на програмата проф. Мосгьолер успяхме да привлечем
един от пионерите в областта на съвременното измерване на вариабилността на сърдечната честота.
В продължение на много години бях професор по физиология в Медицинския университет в Грац, като се
специализирах в хронобиологията, тоест в биологичните ритми.
И благодарение на това познание за биологичните ритми за мен беше напълно ясно, че смартфоните и тези технически средства нарушават
тези биологични ритми при децата и им отнемат голяма част от радостта от живота, която всъщност би трябвало да изпитват.
Назначаването на професор Мозер беше важен ход, защото този човек има много какво да предложи.
И така, това сако е било изпратено в космоса в два екземпляра.
Сътрудничим с руската космическа агенция от 1991 г. насам и първо извършихме измервания на един
австрийски космонавт, а след това – на десет руски космонавти.
А именно, това яке е в състояние да измерва точно онези телесни ритми, които използваме и в проекта ATHEM.
А якето служеше за събиране на изчерпателна информация за здравословното състояние на космонавта.
А най-интересното беше, че руснаците бяха много възхитени от резултатите.
Защото казват, че в медицината най-често се измерва болестта, а ние се фокусирахме върху здравето и нашите методи за измерване
можеха да отразят именно здравето на космонавтите, поради което руснаците са ги
използвали за проверка на здравето на тези космонавти.
Защото космонавтите трябва да са здрави.
Ако се разболеят, не може просто така да се изпрати лекар, а и в космоса има малко лекари.
Сигурно всички знаят за непоколебимото галско село и успешната му битка „Давид срещу Голиат“.
Изглежда, че и борбата за признание в науката е от същия род. В случая с ATHEM3 се наложи да се избере село, което,
така да се каже, отговаря на неутралните научни изисквания.
Предизвикателството при ATHEM3 беше да се намери район, регион, географска област, в която да има две сравними
групи, живеещи една до друга, като едните са изложени на висока радиация, а другите – на ниска.
Защо е необходимо да има две сравними групи?
Разбира се, искаме да се уверим, че разликата, ако открием такава, действително се дължи на радиацията, а не например на
това, че единият живее до фабриката и е изложен на вредни емисии, а другият – в красивия, прекрасен курорт с чист въздух.
Така не става. Науката не работи по този начин.
Намерихме го. Не беше съвсем лесно, но отне време.
В крайна сметка бяхме убедени, че да, това работи.
Подходящото място се намира в северната част на Бавария.
В близост до мобилна предавателна станция, монтирана на покрива, жителите на жилищния комплекс се съгласиха да участват
в необходимите изследвания в рамките на проучването ATHEM3.
В частна градина, в сянката на антената за мобилна връзка, беше разпъната палатка, в която по-късно участниците в
експеримента, разделени на групи по шест души, преминаха тест за концентрация – като отвличане на вниманието от самото измерване.
В караваната до градината на всички 24 участници в изследването беше поставен уредът за измерване на вариабилността
на сърдечния ритъм (HRV) от института на професор Мозер.
С помощта на електродите, залепени на гърдите, беше започнато записването на 24-часов ЕКГ и HRV
Данните от малкия измервателен уред биха дали представа за това колко добре автономната
нервна система се приспособява към натоварванията.
Високопрецизни измервания на излъчването на антената допълват тази експериментална постановка.
За да може HRV да бъде добре анализирана, разполагаме тук с биконична антена, която улавя мобилни
сигнали в обхвата от 800 MHz при UMTS, LTE 800 и GSM 900.
Чрез антенен кабел цялата система се свързва с анализатор на радиочестотния спектър на Rohde & Schwarz.
А той, от своя страна, е свързан с компютъра ми чрез LAN кабел.
И това, което обикновено се вижда тук на екрана на измервателния уред, се показва тук.
В момента е зададен режим „Clear Write“, което означава, че сигналите се изобразяват такива, каквито са – нагоре и надолу.
А аз сега ще премина на „Max Hold“ – това означава, че вече имаме две криви.
Жълтата крива показва сигналите в режим „Max Hold“ – най-високите налични стойности.
А зелената крива показва текущата стойност.
И когато по-късно започне експериментът, всичко ще бъде заснето, така че по-късно всеки да може да прегледа на спокойствие
тези два часа от тестовата фаза и да види каква е била ситуацията по отношение на радиацията от мобилните телефони.
За да се постигнат възможно най-добрите и действително оптимални от гледна точка на клетъчната биология лабораторни
резултати, се работеше с кръвта на участниците в изследването.
Само седем часа след вземането на кръвта транспортният автомобил с кръвта, съдържащ по четири проби от четирима
участници в изследването, пристигна в Института за изследване на рака към Словашката академия на науките в Братислава.
Анализите на кръвните клетки, проведени анонимно и по метода на двойно-сляпото проучване, установяват разкъсвания на
ДНК и хромозомни увреждания в метафазата – фазата на клетъчното делене, в която хромозомите стават добре видими.
Тук изследваме хромозомните метафази.
Наблюдаваме метафазите на тези хромозоми при 63-кратно увеличение.
След като всички метафази са заснети, ги експортирам на компютъра си и за всяка метафаза
анализирам степента на дицентричност и броя на пръстените.
Въз основа на честотата на аберациите можем да установим дали има увреждане или не.
Един интересен аспект на този „златен стандарт“ в лабораторните анализи беше, разбира се, дали ще се прояви
евентуална разлика между участниците в изследването.
Следователно, дали хората, които живеят по-близо до предавателните станции, са изложени на по-голям риск за здравето
си в сравнение с тези, които живеят по-далеч от станцията.
Професор Беляев обобщава едно от най-важните заключения от лабораторните изследвания по следния начин:
При анализа на общия брой хромозомни аберации се установи изключително голяма статистически значима
разлика между експонираната и неекспонираната група:
Хромозомните аберации се наблюдаваха почти два пъти по-често в клетките на изложената на въздействие група,
отколкото в клетките на неизложената на въздействие група…
Резултатите от това проучване бяха публикувани за първи път на международно ниво през 2024 г.
Показаните хромозомни аномалии се проявяват ясно.
Само това показва наличието на биологично правдоподобен механизъм и следователно значително повишен риск от рак за
хората, които живеят в близост до антени за мобилна връзка.
По същество тези данни потвърдиха нашето заключение, че увеличаването на хромозомните увреждания в клетките на
хора, живеещи в близост до станции, се дължи на излагането на сигнали от низходяща връзка, като GSM или LTE.
Ето го и окончателното ни заключение от този проект.
В публикацията се среща още една удивителна разновидност.
Бяха взети предвид граничните стойности на Международната агенция за атомна енергия за нискодозирано йонизиращо лъчение.
Защитната гранична стойност в този случай е един милизиверт. Това е физическата единица за дозата на радиация.
По отношение на радиоактивното облъчване тя беше използвана за сравнение при ATHEM3.
Физическата единица „зиверт“ може да се изрази в хромозомни увреждания и обратно.
Средните хромозомни увреждания, регистрирани в проучването ATHEM3, съответстват на еквивалентна доза от 74,6 милисиверта.
Тази стойност беше разделена на 10, тъй като участниците в проучването са живели около 10 години в близост до антената.
Ето какво направихме: Международната агенция за атомна енергия разполага със специален наръчник.
Това показва, че дозата на йонизиращото лъчение може да бъде определена въз основа на измервания на хромозомните аберации.
Приложихме този метод и определихме дозата йонизиращо лъчение, която би довела до същия ефект, какъвто наблюдавахме при групата
на участниците с висока експозиция в нашия проект ATHEM3.
Това, което тук все още се проявява доста дискретно, вероятно е промяна на парадигмата от първостепенно значение.
Ръководителят на проучването ATHEM3 споделя същото мнение.
Има Международна агенция за атомна енергия, която издава насоки.
И веднъж си позволихме да се позабавляваме и си казахме: „А как всъщност стоят нещата в друга научна област?“
Отидохме в Международната агенция за атомна енергия и се сдобихме с нейните насоки.
И хубавото е, че щетите, които виждаме, са абсолютно същите като тези, които са видели те.
А те могат да определят дозата въз основа на размера на увреждането.
Сега ще говорим за две различни области на стандартизацията.
Едното е йонизиращо лъчение, а другото – нейонизиращо лъчение.
Трябва да се знае, че от техническа гледна точка това са две напълно различни и ясно разграничени неща.
В биологията това разграничение изобщо няма смисъл.
И затова от биологична гледна точка е логично да се провери: тук възникват увреждания на ДНК и
хромозомите, а тук възникват увреждания на ДНК и хромозомите.
Да, за Бога, откъде ли ще знае клетката дали увреждането се дължи на йонизиращо лъчение или на нейонизиращо
лъчение… – това е пълна глупост, увреждането си е налице.
И в зависимост от това, по кои норми се ръководим, това са нарушения на граничните стойности, или ако вземем обичайните
норми – така, както е установено при нас в ежедневието, и ако изхождаме от нейонизиращо лъчение – тогава това е
научен резултат, при който някой чиновник казва: „Това не може да е вярно, това изобщо не се вписва в картината!“
На клетката ѝ е все едно.
Но защо изобщо радиацията, излъчвана от радиоактивни вещества, е опасна?
Всички видове от това лъчение въздействат върху човешките клетки и могат да превърнат
здравите клетки в ракови или да увредят генома.
С увеличаването на разстоянието от радиоактивния източник радиацията намалява и се екранира
частично от намиращите се между тях материали.
Напълно ясно, това е ситуация като тази с Галилео, който смята, че Земята не е плоска, а кръгла.
Установеният ред се чувства нарушен, а останалата част от историята е добре известна на всички.
Тогава той трябвало официално да се отрече, но 500 години по-късно знаем, че е бил прав.
А като учен винаги е добре да проявяваш скромност.
Тук се сравнявам с Галилео.
И нека ми простят, но тук става дума за това да разклатим едно научно догма.
Много колеги вече са разбрали това.
Последствията от тези заключения биха могли да изглеждат така:
Фактът, че резултатите от проучването ATHEM3 се обсъждат и критично в научните среди, е в същността на нещата.
Важно е новите познания изобщо да бъдат разпространени.
На най-големия токсикологичен конгрес в света, който се проведе за последен път през октомври 2025 г. в Пекин,
професор Игор Беляев получи възможност да изнесе доклад пред широка специализирана аудитория.
И все пак Земята се движи. – Дано скоро и властите да последват този пример.
Това беше наистина великолепен конгрес. Международен конгрес по генотоксичност и токсикология.
Участниците бяха над 1 000.
Повечето бяха от Китай и Азия, а не толкова много от Съединените щати, Европа и други части на
света, като Латинска Америка, Канада и Австралия.
Бях поканен да изнеса лекция.
Презентацията ми беше посветена на резултатите от нашето проучване ATHEM3 ...
Там, във Федералната служба за радиационна защита, сблъскахме трима души с пет лекари.
Разказахме нашите истории.
Беше странно, защото ние, лекарите, вече бяхме преизпълнени с емоции.
Ние се борихме за нашите пациенти, сред които беше и д-р Барбара Домен, която работи много,
много активно в Шварцвалд. Ти я познаваш, Клаус.
И други. Барбара показа филм за хора с електрочувствителност, които прекарват зимата в гората, където трябва да
издържат на студа, и на които тя им осигурява одеяла през зимата, тъй като те бягат от радиацията.
И честно казано, никой не би се отказал доброволно от топъл апартамент, от топъл дом, ако не е
толкова силно засегнат от радиочестотните вълни.
Е, но тези господа седяха безразлично срещу нас:
„Записваме това, което ни казвате.“
Доказателственият материал по съдебните дела в САЩ, свързани с мозъчни тумори, вече е допълнен с данните от проучването ATHEM3.
Сравнителният подход, според който радиоактивното излъчване и излъчването от мобилните телефони могат да причинят сходни вреди,
отваря нова перспектива при оценката на рисковете за здравето.