В швейцарските кантони Апенцел Иннерроден и Гларус населението с право на глас се събира веднъж годишно на „Ландсгемайнде“.
Съгласно дългогодишната швейцарска традиция, те гласуват законите на открито, като вдигат ръце.
По този пример на 23 май 2026 г. за втори път се проведе символично швейцарско
народно събрание на Федералния площад в Берн.
В покрайнините на Берн се събраха между 500 и 700 участници, за да гласуват, както е обичайно на „Ландсгемайнде“, по конкретни
въпроси като конституционни и законодателни проекти или кредити.
Сред другите теми бяха обсъдени следните въпроси:
„Неутралитетът на Швейцария“ (съгласно чл. 173/185 от Конституцията)
„Режим на ваксиниране на федерално и кантонално равнище“ (съгласно чл. 10 от Федералната конституция)
„Рамковите договори, различни от Двустранните споразумения III“ (съгласно чл. 2 от Конституцията)
Резултатите от необвързващите гласувания бяха изпратени за сведение с препоръчано писмо до федералния
президент, двамата председатели на Националния съвет и Съвета на кантоните, както и до федералния канцлер.
Организаторите се позовават на член 6 от Швейцарската федерална конституция:
Тя гласи, че всеки човек трябва да поеме отговорност за себе си и да допринесе с всички сили за
изпълнението на задачите в държавата и обществото.
Те искат да привлекат вниманието на населението към факта, че политиците често пренебрегват
волята на народа и вземат решения по свое усмотрение.
Швейцария обаче трябва да остане независима и да не се подчинява на организации като ЕС, НАТО и СЗО.
В крайна сметка те работят за създаването на едно световно правителство без национални държави.
За постигането на тези цели се застъпиха и петте оратори на тазгодишното Ландсгемайнде:
Основателят на движението за неутралитет „bene.swiss“ Кристоф Пфлугер, адвокатката от „Акционния съюз за
свободна Швейцария“ (накратко ABF Швейцария) Андреа Стаубли и още трима швейцарски политици.
Кристоф Пфлугер, един от инициаторите на движението за неутралитет, се застъпи в
речта си за инициативата за неутралитет.
Швейцарският неутралитет все повече се размива, а Швейцария постепенно, в рамките на един незабележим
процес, се интегрира във военните структури на НАТО и ЕС.
За да се запази неутралитетът, той трябва да бъде заложен в Конституцията, както се изисква в инициативата.
Внимание, швейцарски зрители: ако искате Швейцария да остане суверенна и неутрална, гласувайте с
„ДА“ за Инициативата за неутралитет на 27 септември.
Възползвайте се от възможността за „пряка демокрация“, която освен това би могла да послужи за пример, а
дори и да даде сигнал на другите европейски държави, за да се измъкнете от международната опека.
Сега ще чуете няколко откъса от речите на Кристоф Пфлугер и Андреа Стаубли, които биха могли да
бъдат много интересни и за граждани на други държави:
В момента Швейцария претърпява промени, и то по военен път.
Ако сега се интегрираме в ЕС в военно отношение, то след това почти няма да се налага да гласуваме по тези договори с ЕС.
Следователно неутралитетът е изключително важен въпрос.
Както всички сте забелязали, неутралитетът постепенно се подкопава – и то не едва от началото на
войната в Украйна, когато това стана очевидно за всички.
От 1992 г. насам Федералното министерство на отбраната, гражданската защита и спорта (VBS) или, по-точно, Швейцарският
федерален технологичен институт (ETH) – по поръчка на VBS – провежда проучвания за това
доколко сме склонни да се присъединим към НАТО.
Това е тема, която фигурира в дневния ред вече над 30 години.
И сега се надявам, че всички са го забелязали, въпреки че повечето стъпки бяха предприети постепенно, по бюрократичен и
технократичен начин, без голямото мнозинство да го забележи.
Но залогът е голям и проблемът е, че не се води честен дебат по въпроса.
Не става въпрос за присъединяване към НАТО, а за неясни понятия за сигурност, които уж можем да имаме само с НАТО или с ЕС.
Постепенно ще бъдем интегрирани във военните структури на НАТО и ЕС.
Преди около месец и половина Урсула фон дер Лайен заяви в реч пред посланиците на ЕС, че
отбраната и сигурността са новият ръководен принцип в ЕС.
ЕС се ориентира изцяло към война.
А няколко дни по-късно нашият министър на външните работи подписа декларация за сътрудничество с
министърката на външните работи на ЕС, Кая Калас.
Тази интеграция във военните съюзи се нарича сътрудничество.
Но сътрудничеството между една малка държава и една голяма държавна структура не е сътрудничество.
Това е приспособяване и в крайна сметка е подчинение.
А военните блокове не са тук, за да поддържат мира.
Те не правят нищо за мира, а правят всичко за войната, а Швейцария трябва постепенно да се включва все повече в това.
Какво означава неутралитет?
Неутралитетът означава, че Швейцария не се присъединява към тези властови блокове.
От 175 години сме неутрални. От 175 години живеем в мир.
От 175 години неутралитетът и мирът са в основата – трябва да се каже – и на нашето благоденствие.
И сега всичко това е поставено на карта.
В продължение на 175 години ние бяхме посредници, а не страна в конфликта.
А най-голямото, решаващо и важно предимство или особената характеристика на неутралитета е:
Когато сами вземаме решения, сме свободни и независими.
Когато в Брюксел, във Вашингтон или където и да се намират центровете на властта, там се вземат решения, ние се лишаваме
от суверенитета си и пряката демокрация отива по дяволите.
Но войната не се води само с оръжия, тя се води и с информация, с страх, с психологически натиск.
Има и един интересен документ, така нареченият „Доклад за основите на информационното
пространство“, изготвен от Министерството на отбраната.
Около 60 страници, пълна с термини от НАТО, в която се описва как се води когнитивна война.
– Не срещу външния свят, а срещу вътрешния, срещу нас, срещу населението, срещу гражданите, срещу суверена.
А този документ – трябва да го покажа – има 25 зачернени страници.
Там са изброени мерките, структурите за сътрудничество, новите длъжности – всичко, което е необходимо, за да се контролира
общественото мнение в Швейцария и да се заглушат онези хора, които се застъпват за мир и
неутралитет – и поради това представляват заплаха.
И тази стратегия е била измислена тук, в тази сграда (Федералният дом, Швейцария).
Това е война срещу самите нас.
Ето защо е важно, когато гласуваме по инициативата за неутралитет през септември или
ноември, да се ангажираме с всички сили в тази кауза.
Става въпрос за това, вечният въоръжен неутралитет да бъде заложен в Конституцията.
В момента тя не е такава. Ето защо се модернизира, актуализира, омекотява и т.н.
Инициативата изисква: да не се присъединяваме към военния съюз.
Тя забранява също така участието в икономически войни, т.е. санкции.
Санкциите са от полза само за авторитарните режими.
Те ни навреждат и водят до повече смъртни случаи.
По този въпрос имаше едно доста добро проучване относно войните, които се водят в момента.
Мирът не е плод на случайността. Мирът се нуждае от достоверност.
Необходима е стабилна конституционна основа.
Нужна е неутралност с твърда позиция.
Адвокатката Андреа Стаубли от „Акционния съюз за свободна Швейцария“ се застъпва за правото на самоопределение
на швейцарското население в областта на здравеопазването.
Тя посочва, че Законът за епидемиите на федерално равнище ще бъде значително затегнат.
Това важи и по отношение на по-нататъшното одобрение на генни терапевтични средства, включително ваксинацията с modRNA .
Тя беше одобрена по време на пандемията от коронавирус без да се спазват научни стандарти и, както
днес е известно, доведе до тежки странични ефекти.
Стаубли призовава за премахване на всички задължителни ваксинации както на федерално, така и на кантонално ниво.
Политиците трябва незабавно да обявят мораториум върху ваксините на базата на morRNA и да го прилагат безкомпромисно.
По-долу ще чуете няколко откъса от речта ѝ:
Все още си спомняме много добре как на 30 януари 2020 г. генералният директор на СЗО обяви
фалшива здравна криза с международно значение.
На 28 февруари 2020 г. Федералният съвет, в духа на послушанието, обяви „извънредно положение“ съгласно Закона за
епидемиите, а на 16 март дори обяви „извънредно положение“.
И той без да се колебае ни постави в карантина.
Това вече няма много общо с увереността.
Точно така ни обясниха и нашите федерални съветници Сомаруга и Касис: „СЗО го изисква.“
Федералният съвет, Федералното ведомство по обществено здравеопазване, както и някои кантони, в
момента работят по коренна реформа на здравната политика, основаваща се на международните насоки.
На федерално равнище Законът за епидемиите се затяга значително.
Например по отношение на „особената ситуация“, с която се сблъскахме през пролетта на 2020 г.
В Закона за лекарствените средства се обсъждат така наречените лекарства за „нови
терапии“, съкратено ATMP – запомнете този термин.
Към тях спадат например генните терапевтични средства, включително ваксините с мРНК, които по-правилно би трябвало да се наричат
„modRNA“ и изобщо не са ваксини в обичайния смисъл на думата.
Според Института „Паул Ерлих“ става дума за генетична ваксина.
Сигурно си спомняте бурната реакция в кантона Санкт-Галлен в началото на тази година.
Правителството планира цялостно преразглеждане на кантоналния закон за здравеопазването и възнамерява да
въведе задължително ваксиниране, като при нарушение ще се налага глоба до 20 000 франка.
Хората от Санкт-Гал не искат това, а с тях и много други хора в Швейцария.
В рамките на изключително кратък период бяха подадени около 2 500 отговора в рамките на общественото обсъждане.
Хората излязоха на улицата.
Под влияние на това впечатление отговорният член на правителството се изказа в този смисъл пред SRF: Ако това
беше известно, щяхме да постъпим по друг начин и нямаше да наречем задължителното ваксиниране „задължителна ваксинация“.
В кантона Цюрих обаче, в рамките на пълната ревизия на Закона за здравеопазването, подобен протест не се чу, въпреки че
от март 2020 г. в Цюрих е в сила задължително ваксиниране, при което глобата може да достигне до 50 000 франка.
Странно, нали? Дали жителите на Цюрих са толкова различни от тези на Санкт-Гал в това отношение?
Това все още не го знаем. Но ето какво разбрахме: Дирекцията по здравеопазването в Цюрих просто е пропуснала
наказателната разпоредба, а именно глобата от 50 000 франка, в документите за обществено обсъждане.
Това означава, че който и да е написал становището, със сигурност не се е изказал по тази наказателна
разпоредба, тъй като тя изобщо не фигурираше в документите.
Получава ли се по този начин цялостна и пълна картина?
Знае ли сега Дирекцията по здравеопазването какво мислят партиите, сдруженията и населението
относно наказателната разпоредба и размера на глобата?
Отговорната членка на правителството явно е на мнение, че поради това не е необходимо да се повтаря общественото обсъждане.
Смятаме, че така не става.
Ето защо отправям към вас искането политиката и законодателството да гарантират и зачитат по всяко време правото ни на
самоопределение по въпросите на здравеопазването, по-специално що се отнася до ваксинациите и инжекциите с mRNA.
Следователно всички задължителни имунизации на федерално и кантонално равнище трябва да бъдат
премахнати, съответно да бъдат заличени от законите.
И накрая, политиците да обявят незабавно мораториум върху ваксините на базата на morRNA и да го прилагат безкомпромисно.