Ve švýcarských kantonech Appenzell Innerrhoden a Glarus se občané s volebním právem jednou ročně scházejí na „Landsgemeinde“.
V souladu s dlouholetou švýcarskou tradicí pak pod širým nebem hlasují o zákonech zvednutím ruky.
Podle tohoto vzoru se 23. května 2026 již podruhé konalo symbolické švýcarské lidové shromáždění na Bundesplatzu v Bernu.
Před branami Bernu se sešlo 500 až 700 účastníků, aby – jak je u „Landsgemeinden“ zvykem – hlasovali o konkrétních
záležitostech, jako jsou návrhy ústavních a zákonů či úvěry.
Diskutovalo se mimo jiné o následujících bodech:
„Neutralita Švýcarska“ (podle čl. 173/185 Ústavy)
„Očkovací režim na federální úrovni a v kantonech“ (podle čl. 10 Ústavy)
„Rámcové smlouvy na rozdíl od Bilaterálních dohod III“ (podle čl. 2 rámcové smlouvy)
Výsledky nezávazných hlasování byly zaslány doporučeným dopisem k vědomí spolkovému prezidentovi,
předsedům Národní rady a Rady knížat a spolkovému kancléři.
Organizátoři se odvolávají na článek 6 Švýcarské federální ústavy:
Ta říká, že každý člověk musí převzít odpovědnost za sebe sama a podle svých sil
přispívat k plnění úkolů ve státě a ve společnosti.
Chtějí upozornit veřejnost na to, že politici často ignorují vůli lidu a přijímají rozhodnutí na vlastní pěst.
Švýcarsko by však mělo zůstat nezávislé a nemělo by se podřizovat organizacím, jako jsou EU, NATO a WHO.
Tyto síly nakonec směřují k vytvoření jedné světové vlády bez národních států.
Za tyto cíle se zasazovalo i pět řečníků na letošním zasedání Landsgemeinde:
Zakladatel hnutí za neutralitu „bene.swiss“ Christoph Pfluger, advokátka z „Aktionsbündnis Freie Schweiz“ (zkráceně
ABF Schweiz) Andrea Staubli a další tři švýcarští politici.
Christoph Pfluger, spoluzakladatel Hnutí za neutralitu, se ve svém projevu zasadil za iniciativu za neutralitu.
Švýcarská neutralita je stále více oslabována a Švýcarsko je v rámci pozvolného procesu
postupně začleňováno do vojenských struktur NATO a EU.
Aby byla zachována neutralita, je třeba ji, jak požaduje iniciativa, zakotvit v ústavě.
Pozor, švýcarští diváci: Pokud má Švýcarsko zůstat suverénní a neutrální, hlasujte 27. září „ANO“ pro iniciativu o neutralitě.
Využijte příležitost „přímé demokracie“, která by navíc mohla sloužit jako vzor a dokonce vyslat signál ostatním
evropským zemím, aby se vymanily z mezinárodního poručnictví.
Poslechněte si nyní několik úryvků z projevů Christopha Pflugera a Andrey Staubliové, které by
mohly být velmi zajímavé i pro občany jiných zemí:
Švýcarsko v současné době prochází transformací, a to vojenskou cestou.
Pokud se nyní vojensky integrujeme do EU, pak už o těchto smlouvách s EU téměř nebudeme muset hlasovat.
Neutralita je tedy velmi důležitá záležitost.
Jak jste si všichni všimli, neutralita je postupně rozebírána – a to nejen od války na
Ukrajině, kdy se to stalo zřejmým pro všechny.
VBS respektive ETH provádí od roku 1992 na pověření VBS průzkumy, do jaké míry jsme ochotni vstoupit do NATO.
Toto téma je na pořadu jednání již více než 30 let.
A teď doufám, že si toho všichni všimli, i když většina těchto kroků proběhla nenápadně, byrokraticky a
technokraticky, aniž by si toho drtivá většina všimla.
Jde však o hodně a problémem je, že se o tom nevede upřímná debata.
Nejde o vstup do NATO, jde o vágní pojmy bezpečnosti, které prý můžeme mít pouze v rámci NATO nebo EU.
Budeme postupně začleňováni do vojenských struktur NATO a EU.
Ursula von der Leyenová před zhruba měsícem a půl v interním projevu před velvyslanci EU uvedla, že
obrana a bezpečnost jsou novým hlavním principem EU.
EU se plně zaměřuje na válku.
A o pár dní později náš ministr zahraničních věcí podepsal prohlášení o spolupráci s
ministryní zahraničních věcí EU, s Kają Kallasovou.
Tato integrace do vojenských aliancí se označuje jako spolupráce.
Spolupráce malého státu s velkým státním útvarem však není skutečnou spoluprací.
To je přizpůsobení a v konečném důsledku i podrobení se.
A vojenské bloky tu nejsou kvůli míru.
Nedělají nic pro mír, dělají všechno pro válku, a Švýcarsko se do toho má postupně zapojovat čím dál tím víc.
Co znamená neutralita?
Neutralita znamená, že Švýcarsko se k těmto mocenským blokům nepřipojuje.
Již 175 let jsme neutrální. Již 175 let žijeme v míru.
Již 175 let jsou neutralita a mír základem – to je třeba říci – i našeho blahobytu.
A teď je to ohroženo.
Po dobu 175 let jsme byli zprostředkovatelé, nikoli účastníci konfliktu.
A tou opravdu velkou, rozhodující a důležitou výhodou, respektive zvláštní vlastností neutrality je:
Když se rozhodujeme sami, jsme svobodní a nezávislí.
Pokud se v Bruselu, ve Washingtonu nebo kdekoli jinde, kde mají mocenské bloky své centrum, tam rozhoduje, pak se
vzdáváme své suverenity a přímá demokracie jde do háje.
Válka se však nevede jen zbraněmi, vede se také pomocí informací, vede se strachem a psychologickým tlakem.
A existuje k tomu zajímavý dokument ministerstva obrany s názvem „Základní dokument o informačním prostoru“.
Má asi 60 stran, je plná pojmů z oblasti NATO a popisuje, jak se vede kognitivní válka.
– Ne proti vnějšímu světu, ale proti vlastnímu vnitřku, proti nám, proti obyvatelstvu, proti občanům, proti suverénnímu lidu.
A tenhle dokument – musím ho ukázat – má 25 začerněných stránek.
Jsou tam uvedena opatření, struktury spolupráce, nová pracovní místa – zkrátka vše, co je zapotřebí k tomu, aby bylo možné
kontrolovat veřejné mínění ve Švýcarsku a umlčet ty, kdo se zasazují o mír a neutralitu – a proto představují hrozbu.
A tato strategie byla vymyšlena právě zde, v této budově (Bundeshaus, Švýcarsko).
Je to válka proti nám samým.
Proto je důležité, abychom se při hlasování o iniciativě za neutralitu v září nebo v
listopadu za ni s plným nasazením zasadili.
Jde o to, aby byla trvalá ozbrojená neutralita zakotvena v ústavě.
Taková teď není. Proto se modernizuje, aktualizuje, upravuje atd.
Iniciativa požaduje: Žádné přistoupení k vojenskému spojenectví.
Zakazuje také účast na ekonomických válkách, tedy na sankcích.
Sankce prospívají pouze autoritářským režimům.
Škodí nám samotným a vedou k většímu počtu obětí.
Na toto téma vyšla docela dobrá studie o válkách, které se v současné době vedou.
Mír není náhoda. Mír vyžaduje důvěryhodnost.
Je zapotřebí stabilního ústavního základu.
Je zapotřebí pevná neutralita.
Advokátka Andrea Staubli z hnutí „Aktionsbündnis freie Schweiz“ se zasazuje za právo švýcarského
obyvatelstva na sebeurčení v oblasti zdravotnictví.
Upozorňuje na to, že zákon o epidemii má být na federální úrovni výrazně zpřísněn.
A to i s ohledem na další schvalování genových léčiv, včetně očkování pomocí modRNA .
Tato vakcína byla během pandemie koronaviru schválena bez dodržení vědeckých standardů a vedla
– jak dnes víme – k závažným vedlejším účinkům.
Staubli požaduje, aby byla zrušena veškerá povinná očkování na federální i kantonální úrovni.
Politici musí neprodleně vyhlásit moratorium na očkování založené na morRNA a bez kompromisů jej prosadit.
Následuje několik úryvků z jejího projevu:
Ještě si přesně pamatujeme, jak generální ředitel WHO dne 30. ledna 2020 vyhlásil falešný
zdravotní stav nouze mezinárodního rozsahu.
Spolková rada dne 28. února 2020 poslušně vyhlásila „mimořádnou situaci“ podle zákona o
epidemii a dne 16. března dokonce „výjimečný stav“.
A bez váhání nás poslal do lockdownu.
S sebejistotou to už nemá moc společného.
Tak nám to vysvětlili i naši členové Rady federace Sommaruga a Cassis: „Tak to předepisuje WHO.“
Spolková rada, Federální úřad pro veřejné zdraví (BAG) a také některé kantony právě na základě mezinárodních
pokynů provádějí zásadní reformu zdravotní politiky.
Na federální úrovni dochází k výraznému zpřísnění zákona o epidemii.
Například pokud jde o „mimořádnou situaci“, se kterou jsme se seznámili na jaře 2020.
V zákoně o léčivých přípravcích se diskutuje o takzvaných léčivých přípravcích pro „nové
terapie“, zkráceně ATMP – zapamatujte si tento pojem.
Mezi ně patří například genová léčiva, včetně vakcíny na bázi mRNA, která by se správně měla nazývat „modRNA“
a ve skutečnosti vůbec není vakcínou v obvyklém smyslu.
Podle Institutu Paula Ehrlicha se jedná o genetickou vakcínu.
Určitě si vzpomínáte na ten rozruch, který se na začátku tohoto roku strhl v kantonu St. Gallen.
Vláda plánuje kompletní revizi kantonálního zákona o zdravotnictví a hodlá zavést povinné očkování s
pokutou až 20 000 franků v případě porušení tohoto nařízení.
To si obyvatelé St. Gallenu nepřejí, a s nimi i spousta dalších lidí ve Švýcarsku.
Během velmi krátké doby bylo doručeno přibližně 2 500 odpovědí v rámci veřejné konzultace.
Lidé vyšli do ulic.
V této souvislosti se příslušný člen vlády v rozhovoru pro SRF vyjádřil v tomto smyslu: Kdybychom to věděli, postupovali bychom
jinak a povinné očkování bychom nenazývali „povinností očkování“.
V kantonu Curychu se naopak v rámci celkové revize zákona o zdravotnictví žádný takový rozruch neozval,
ačkoli v Curychu platí od března 2020 povinnost očkování s pokutou až do výše 50 000 franků.
Zvláštní, že? Jsou v tomto ohledu Curyšané tak odlišní od obyvatel St. Gallenu?
To zatím nevíme. Zjistili jsme však následující: curyšské ředitelství pro zdravotnictví v podkladech k
veřejné konzultaci jednoduše opomnělo uvést sankční ustanovení, tedy pokutu ve výši 50 000 franků.
To znamená, že ten, kdo sepsal připomínky, se k tomuto trestnímu ustanovení jistě nevyjádřil,
protože to v podkladech vůbec nebylo uvedeno.
Vznikne tak ucelený a úplný obraz?
Ví nyní zdravotnický úřad, co si politické strany, sdružení a veřejnost myslí o trestním ustanovení a výši pokuty?
Příslušná členka vlády se zřejmě domnívá, že kvůli tomu není nutné konzultaci opakovat.
Myslíme si, že takhle to nejde.
Proto vám předkládám návrh, aby politika a zákonodárství vždy zaručovaly a respektovaly naše právo na
sebeurčení v otázkách zdraví, zejména pokud jde o očkování a injekce s technologií mRNA.
Z toho logicky vyplývá, že veškeré povinné očkování na federální i kantonální úrovni
musí být zrušeno, respektive vyňato ze zákonů.
A konečně, aby politici neprodleně vyhlásili moratorium na vakcíny založené na morRNA a bez kompromisů jej prosadili.