Šveitsi kantonites Appenzell Innerrhoden ja Glarus kogunevad hääleõiguslikud elanikud kord aastas „Landsgemeinde’ile”.
Vastavalt pikaajalisele Šveitsi traditsioonile hääletavad nad seejärel vabas õhus seaduste üle käe tõstmisega.
Selle eeskuju järgi toimus 23. mail 2026 Berni Bundesplatzil juba teist korda sümboolne Šveitsi Landsgemeinde.
Berni linnapiiril kogunes 500–700 osalejat, et – nagu „Landsgemeinden“ puhul tavaks – hääletada selliste
küsimuste üle nagu põhiseaduse ja seaduseelnõud või laenud.
Muuhulgas arutati järgmisi küsimusi:
„Šveitsi neutraalsus“ (vastavalt põhiseaduse artiklitele 173 ja 185)
„Vaktsineerimiskord liiduvälis- ja kantonitasandil“ (vastavalt põhiseaduse artiklile 10)
„Raamlepingud erinevad kahepoolsetest lepingutest III“ (vastavalt BV artiklile 2)
Mittekohustavate hääletuste tulemused saadeti tähitud kirjaga teadmiseks liidupresidendile, Rahvusnõukogu
ja Kantselei mõlema esimehele ning liidukantslerile.
Korraldajad tuginevad Šveitsi föderaalpõhiseaduse artiklile 6:
See ütleb, et iga inimene peab võtma vastutuse enda eest ja andma oma parima, et aidata
kaasa riigi ja ühiskonna ülesannete täitmisele.
Nad soovivad juhtida elanikkonna tähelepanu sellele, et poliitikud eiravad sageli rahva tahet ja teevad otsuseid omavoliliselt.
Šveits peaks siiski jääma iseseisvaks ega tohiks alluda sellistele organisatsioonidele nagu EL, NATO ja WHO.
Nende tegevuse lõppeesmärk on luua ühtne maailmavalitsus, kus rahvusriike enam ei ole.
Ka tänavuse Landsgemeinde viis kõnelejat võtsid endale ülesandeks nende eesmärkide saavutamise:
Neutraalsusliikumise „bene.swiss“ asutaja Christoph Pfluger, organisatsiooni „Aktionsbündnis Freie Schweiz“ (lühendatult ABF
Schweiz) advokaat Andrea Staubli ja veel kolm Šveitsi poliitikut.
Neutraalsusliikumise kaasalgataja Christoph Pfluger toetas oma kõnes neutraalsusalgatust.
Šveitsi neutraalsus on üha enam nõrgenemas ja Šveits integreeritakse järkjärguliselt
NATO ja ELi sõjalistesse struktuuridesse.
Neutraalsuse säilitamiseks tuleks see, nagu algatuses nõutakse, kirja panna põhiseadusesse.
Šveitsi vaatajad, pange tähele: kui Šveits peab jääma suveräänseks ja neutraalseks, siis
hääletage 27. septembril neutraalsuse algatuse poolt.
Kasutage ära „otsedemokraatia“ võimalust, mis võiks olla eeskujuks ja isegi anda signaali teistele Euroopa
riikidele, et vabaneda rahvusvahelisest sekkumisest.
Kuulake nüüd mõningaid katkeid Christoph Pflugeri ja Andrea Staubli kõnedest, mis
võivad pakkuda huvi ka teiste riikide kodanikele:
Šveits on praegu ümberkujundamisel, ja seda just sõjalise teel.
Kui me nüüd integreerume sõjaliselt ELiga, siis ei pea me hiljem nende ELiga sõlmitud lepingute üle peaaegu enam hääletama.
Neutraalsus on seega väga oluline küsimus.
Nagu te kõik olete märganud, lammutatakse neutraalsust salakavalalt – mitte alles alates
Ukraina sõjast, mil see kõigile selgeks sai.
VBS ehk VBS-i tellimusel on ETH alates 1992. aastast uurinud, kui valmis me oleme NATO-ga ühinema.
See on teema, mis on olnud päevakorras juba üle 30 aasta.
Ja nüüd loodan, et kõik on seda märganud, kuigi enamik samme on toimunud vaikselt, bürokraatlikult ja
tehnokraatlikult, ilma et valdav enamus seda oleks märganud.
Kuid kaalul on palju ja probleem on selles, et ausat arutelu ei toimu.
Küsimus ei ole NATO-ga ühinemises, vaid ähmastes julgeoleku mõistetes, mida me
väidetavalt saame tagada vaid NATO või ELi abil.
Meid integreeritakse järk-järgult NATO ja ELi sõjalistesse struktuuridesse.
Ursula von der Leyen ütles umbes poolteist kuud tagasi ELi suursaadikutele suunatud sisekõnes,
et kaitse ja julgeolek on ELi uus juhtpõhimõte.
EL on täielikult suunatud sõjale.
Ja paar päeva hiljem allkirjastas meie välisminister koostöödeklaratsiooni ELi välisministri Kaja Kallasega.
Sellist integreerumist sõjalistesse liitudesse nimetatakse koostööks.
Kuid väikese riigi koostöö suure riigikogumiga ei ole koostöö.
See on kohanemine ja lõppkokkuvõttes allumine.
Ja sõjalised blokid ei ole siin rahu nimel.
Nad ei tee midagi rahu nimel, vaid teevad kõike sõja nimel, ja siin peaks Šveits järk-järgult üha enam kaasa lööma.
Mida tähendab neutraalsus?
Neutraalsus tähendab, et Šveits ei liitu nende võimublokkidega.
Oleme olnud neutraalsed juba 175 aastat. Oleme elanud rahus juba 175 aastat.
Juba 175 aastat on neutraalsus ja rahu olnud – tuleb tunnistada – ka meie heaolu aluseks.
Ja nüüd pannakse see ohtu.
Oleme olnud 175 aastat vahendajad, mitte konflikti osapooled.
Ja neutraalsuse kõige suurem, otsustav ja oluline eelis või eripära on:
Kui me otsustame ise, oleme vabad ja iseseisvad.
Kui Brüsselis või Washingtonis või kus iganes võimukeskused asuvad, kui seal tehakse otsuseid, siis loovutame
oma suveräänsuse ja otsedemokraatia läheb vett vedama.
Kuid sõda ei peeta ainult relvadega, seda peetakse ka teabe abil, hirmu ja psühholoogilise surve abil.
Ja seal on üks huvitav, nn „Inforuumi alusdokument”, mille on koostanud kaitseministeerium.
Umbes 60 lehekülge, see on täis NATO-terminoloogiat ja kirjeldab, kuidas viiakse läbi kognitiivset sõjapidamist.
– Mitte väljapoole, vaid sissepoole, meie vastu, rahva vastu, kodanike vastu, suverääni vastu.
Ja see paber – ma pean seda näitama – on 25 lehekülge, mis on mustaks värvitud.
Seal on loetletud meetmed, koostööstruktuurid, uued ametikohad – kõik, mis on vajalik, et kontrollida arvamust
Šveitsis ja vaigistada neid inimesi, kes pooldavad rahu ja neutraalsust – ning kujutavad seetõttu ohtu.
Ja see strateegia on välja töötatud just siin, selles hoones (Bundeshaus, Šveits).
See on sõda meie enda vastu.
Seetõttu on oluline, et kui me septembris või novembris hääletame neutraalsuse algatuse üle, siis toetaksime seda kogu jõuga.
Küsimus on selles, et igavene relvastatud neutraalsus kirjutataks põhiseadusesse.
Praegu see nii ei ole. Seetõttu seda moderniseeritakse, ajakohastatakse, pehmendatakse jne.
Algatus nõuab: mitte ühinemist sõjalise liiduga.
Samuti keelab see osalemise majandussõdades, st sanktsioonides.
Sanktsioonid toovad kasu vaid autoritaarsetele režiimidele.
Need kahjustavad meid endid ja põhjustavad rohkem surmajuhtumeid.
Selle teema kohta ilmus üsna hea uurimus praegu toimuvate sõdade kohta.
Rahu ei ole juhus. Rahu vajab usaldusväärsust.
Selleks on vaja stabiilset põhiseaduslikku alust.
Vaja on kindlameelset neutraalsust.
Advokaat Andrea Staubli organisatsioonist „Aktionsbündnis freie Schweiz“ võitleb Šveitsi
elanikkonna enesemääramisõiguse eest tervishoiu valdkonnas.
Ta juhib tähelepanu sellele, et föderaalse tasandi epideemiaseadust kavatsetakse oluliselt karmistada.
Seda ka seoses geeniteraapiavahendite, sealhulgas modRNA-vaktsineerimise edasise heakskiitmisega .
See ravim lubati kasutusele koroonapandeemia ajal ilma teaduslikele standarditele tuginedes ning
põhjustas – nagu tänaseks teada on – tõsiseid kõrvaltoimeid.
Staubli nõuab, et kõik vaktsineerimiskohustused kaotataks nii föderaal- kui ka kantonitasandil.
Poliitikud peavad viivitamatult kehtestama moratooriumi morRNA-põhistele vaktsiinidele ja seda kompromissitult rakendama.
Järgnevalt kuulete mõningaid katkeid tema kõnest:
Me mäletame veel täpselt, kuidas WHO peadirektor kuulutas 30. jaanuaril 2020 välja valehäire, st
rahvusvahelise ulatusega tervishoiualase hädaolukorra.
Liidunõukogu kuulutas 28. veebruaril 2020 kuulekalt välja „erilise olukorra“ vastavalt epideemiaseadusele
ning 16. märtsil isegi „erakorralise olukorra“.
Ja ta saatis meid ilma pikema jututa karantiini.
See ei ole enam eriti seotud enesekindlusega.
Nii selgitasid seda meile ka meie liidunõukogu liikmed Sommaruga ja Cassis: „WHO on seda nii ette näinud.“
Liidunõukogu, Föderaalne Terviseamet (BAG) ja ka mõned kantonid on praegu rahvusvaheliste suuniste
alusel tervishoiupoliitikat põhjalikult ümber kujundamas.
Liidu tasandil karmistatakse epideemiaseadust märkimisväärselt.
Näiteks seoses „erilise olukorraga”, millega me 2020. aasta kevadel tutvuda saime.
Ravimiseaduses arutatakse nn „uudse ravi“ ravimeid, lühendatult ATMP – pidage seda väljendit meeles.
Nende hulka kuuluvad näiteks geeniravimid, sealhulgas mRNA-vaktsiin, mida õigem oleks nimetada
modRNA-ks ja mis ei ole üldse vaktsiin tavapärases mõttes.
Paul-Ehrlichi Instituudi andmetel on tegemist geneetilise vaktsiiniga.
Te mäletate kindlasti selle aasta alguses St. Galleni kantonis tekkinud skandaali.
Valitsus kavatseb kantoni tervishoiuseadust põhjalikult muuta ning soovib kehtestada vaktsineerimiskohustuse,
mille rikkumise eest on ette nähtud trahv kuni 20 000 franki.
Seda ei taha St. Galleni elanikud ja koos nendega ka paljud teised inimesed Šveitsis.
Väga lühikese aja jooksul esitati umbes 2 500 arvamust.
Inimesed tulid tänavale.
Sellest muljest lähtudes väljendas vastutav valitsusliige SRF-ile sisuliselt järgmist: kui seda oleks teatud,
oleks toimitud teisiti ja vaktsineerimiskohustust ei oleks nimetatud „vaktsineerimiskohustuseks”.
Zürichi kantonis aga ei tekkinud tervishoiuseaduse täieliku läbivaatamise raames sellist protestilaine, kuigi Zürichis
kehtib alates 2020. aasta märtsist vaktsineerimiskohustus, mille rikkumise eest on ette nähtud trahv kuni 50 000 franki.
Kummaline, eks? Kas Zürichi elanikud on selles suhtes nii teistsugused kui St. Galleni elanikud?
Seda me veel ei tea. Kuid oleme välja selgitanud järgmist: Zürichi tervishoiuamet on konsultatsioonidokumentides lihtsalt
unustanud karistussätte, st 50 000 frangi suuruse trahvi.
See tähendab, et kes iganes avalduse koostas, ei ole kindlasti selle karistussätte kohta oma arvamust
avaldanud, sest see ei olnud ju dokumentides üldse kirjas.
Kas sellest tekib nii terviklik ja täielik pilt?
Kas tervishoiuamet teab nüüd, mida erakonnad, ühendused ja elanikkond arvavad karistussätest ja trahvi suurusest?
Vastutav valitsusliige on ilmselt seisukohal, et seetõttu ei ole vaja avalikku arutelu korrata.
Meie arvates ei saa see nii minna.
Seetõttu esitan teile taotluse, et poliitika ja seadusandlus peavad igal ajal tagama ja austama meie
enesemääramisõigust tervishoiuküsimustes, eelkõige seoses vaktsineerimise ja mRNA-süstidega.
Seetõttu tuleb loogiliselt kaotada kõik vaktsineerimiskohustused nii föderaal- kui ka
kantonitasandil ning need seadustest välja jätta.
Ja lõpuks, et poliitikud kehtestaksid viivitamatult moratooriumi morRNA-põhistele
vaktsiinidele ja rakendaksid seda kompromissitult.