În cantoanele elvețiene Appenzell Innerrhoden și Glarus, populația cu drept de vot se reunește o dată pe an la „Landsgemeinde”.
Conform unei tradiții elvețiene de lungă durată, ei votează apoi legile în aer liber, prin ridicarea mâinii.
Urmând acest exemplu, pe 23 mai 2026 a avut loc, pentru a doua oară, o Landsgemeinde
elvețiană simbolică pe Bundesplatz din Berna.
La porțile orașului Bern s-au adunat între 500 și 700 de participanți pentru a vota, așa cum se obișnuiește la
„Landsgemeinden”, asupra unor chestiuni concrete, precum proiecte de constituție și de lege sau credite.
Printre altele, au fost dezbătute următoarele chestiuni:
„Neutralitatea Elveției” (conform art. 173/185 din Constituția Federală)
„Regimul de vaccinare la nivel federal și cantonal” (în conformitate cu art. 10 din Constituția Federală)
„Contractele-cadru, spre deosebire de Acordurile bilaterale III” (în conformitate cu art. 2 din Constituție)
Rezultatele voturilor fără caracter obligatoriu au fost transmise, prin scrisoare recomandată, președintelui
Confederației, celor doi președinți ai Consiliului Național și ai Consiliului Cantonal, precum și
cancelarului federal, spre luare la cunoștință.
Organizatorii invocă articolul 6 din Constituția Federală a Elveției:
Aceasta prevede că fiecare persoană trebuie să-și asume responsabilitatea pentru propria persoană și să
contribuie, în măsura posibilităților, la îndeplinirea sarcinilor la nivelul statului și al societății.
Ei doresc să atragă atenția populației asupra faptului că politicienii ignoră adesea
voința poporului și iau decizii de capul lor.
Cu toate acestea, Elveția trebuie să rămână independentă și să nu se subordoneze unor organizații precum UE, NATO și OMS.
În cele din urmă, acestea urmăresc instituirea unui guvern mondial unic, fără state naționale.
Și cei cinci vorbitori de la Landsgemeinde din acest an s-au angajat în favoarea acestor obiective:
Christoph Pfluger, fondatorul mișcării pentru neutralitate „bene.swiss”, Andrea Staubli, avocată din
cadrul „Aktionsbündnis Freie Schweiz” (pe scurt, ABF Schweiz), și alți trei politicieni elvețieni.
Christoph Pfluger, unul dintre inițiatorii mișcării pentru neutralitate, și-a exprimat în discursul său
sprijinul ferm pentru inițiativa privind neutralitatea.
Neutralitatea elvețiană este din ce în ce mai diluată, iar Elveția este integrată treptat, printr-un proces
insidios, în structurile militare ale NATO și ale UE.
Pentru a păstra neutralitatea, aceasta trebuie, așa cum se solicită în inițiativă, să fie consacrată în Constituție.
Atenție, cetățeni elvețieni: dacă doriți ca Elveția să rămână suverană și neutră, votați „DA” la referendumul
privind inițiativa privind neutralitatea, pe 27 septembrie.
Profitați de șansa oferită de „democrația directă”, care ar putea avea, de altfel, un caracter exemplar și
chiar un efect de semnal pentru alte țări din Europa, pentru a scăpa de tutelă internațională.
Ascultați acum câteva fragmente din discursurile lui Christoph Pfluger și Andrea Staubli, care ar putea
fi foarte interesante și pentru cetățenii altor țări:
Elveția trece în prezent printr-un proces de transformare, și anume pe cale militară.
Dacă ne integrăm acum din punct de vedere militar în UE, atunci nu va mai fi aproape deloc nevoie
să votăm ulterior asupra acestor tratate cu UE.
Neutralitatea este, așadar, o chestiune extrem de importantă.
După cum ați observat cu toții, neutralitatea este subminată treptat – și nu abia de la războiul din Ucraina,
când acest lucru a devenit evident pentru toată lumea.
VBS sau, mai precis, ETH, a realizat, la cererea VBS, încă din 1992, sondaje pentru a afla
în ce măsură suntem dispuși să aderăm la NATO.
Este o temă care se află pe ordinea de zi de peste 30 de ani.
Și acum sper că toată lumea și-a dat seama, deși majoritatea măsurilor s-au luat treptat, în mod birocratic
și tehnocratic, fără ca marea majoritate să observe.
Dar miza este mare, iar problema este că nu se poartă o dezbatere sinceră.
Nu este vorba despre aderarea la NATO, ci despre noțiuni vagi legate de securitate, pe care se presupune
că le putem avea doar prin intermediul NATO sau al UE.
Vom fi integrați treptat în structurile militare ale NATO și ale UE.
Ursula von der Leyen a declarat, în urmă cu aproximativ o lună și jumătate, într-un discurs intern adresat
ambasadorilor UE, că apărarea și securitatea reprezintă noul principiu călăuzitor al UE.
UE se îndreaptă cu totul spre război.
Iar câteva zile mai târziu, ministrul nostru de externe a semnat o declarație de
cooperare cu ministrul de externe al UE, Kaja Kallas.
Această integrare în alianțele militare este denumită cooperare.
Însă o cooperare între un stat mic și o formațiune statală mare nu reprezintă o cooperare.
Aceasta înseamnă adaptare și, în ultimă instanță, supunere.
Iar blocurile militare nu se află aici pentru a menține pacea.
Nu fac nimic pentru pace, fac totul pentru război, iar Elveția ar trebui să se implice din ce în ce mai mult în acest proces.
Ce înseamnă neutralitatea?
Neutralitatea înseamnă că Elveția nu se alătură acestor blocuri de putere.
De 175 de ani suntem neutri. De 175 de ani trăim în pace.
De 175 de ani, neutralitatea și pacea stau la baza – trebuie să recunoaștem – și a prosperității noastre.
Și acum totul este pus în pericol.
Timp de 175 de ani am fost mediatori, nu părți implicate în conflict.
Iar avantajul cu adevărat mare, decisiv și important sau caracteristica deosebită a neutralității este:
Când decidem singuri, suntem liberi și suverani.
Dacă la Bruxelles, la Washington sau oriunde ar avea sediul blocurile de putere, dacă acolo se iau deciziile, atunci renunțăm
la suveranitatea noastră, iar democrația directă se duce de râpă.
Dar războiul nu se duce doar cu arme, ci și cu informații, cu frică și cu presiune psihologică.
Și există un document interesant, așa-numitul „Document de bază privind spațiul
informațional”, elaborat de Departamentul Apărării.
Are aproximativ 60 de pagini, abundă în termeni NATO și descrie modul în care se desfășoară războiul cognitiv.
– Nu împotriva celor din afară, ci împotriva noastră, împotriva populației, împotriva cetățenilor, împotriva suveranului.
Iar această foaie – trebuie să o arăt – are 25 de pagini acoperite cu cerneală.
Acolo sunt enumerate măsurile, structurile de cooperare, noile posturi, tot ceea ce este necesar pentru a controla opinia
publică din Elveția și pentru a-i reduce la tăcere pe cei care susțin pacea și neutralitatea
– și care, prin urmare, reprezintă un pericol.
Iar această strategie a fost pusă la cale chiar aici, în această clădire (Palatul Federal, Elveția).
Este un război împotriva noastră înșine.
De aceea este important ca, atunci când vom vota asupra inițiativei privind neutralitatea în septembrie sau în
noiembrie, să ne implicăm cu toată forța în acest sens.
Este vorba despre includerea neutralității armate perpetue în Constituție.
Acum nu mai este așa. De aceea este modernizată, actualizată, adaptată etc.
Inițiativa solicită: să nu se adere la alianța militară.
De asemenea, interzice participarea la războaie economice, adică la sancțiuni.
Sancțiunile nu fac decât să avantajeze regimurile autoritare.
Ne fac rău chiar nouă înșine și duc la creșterea numărului de morți.
A existat un studiu destul de bun pe această temă, referitor la războaiele care se desfășoară în prezent.
Pacea nu este o întâmplare. Pacea are nevoie de credibilitate.
Este nevoie de un fundament stabil în Constituție.
Este nevoie de o neutralitate cu caracter.
Avocata Andrea Staubli, din cadrul „Aktionsbündnis freie Schweiz”, militează pentru
autodeterminarea populației elvețiene în domeniul sănătății.
Ea subliniază că Legea privind epidemiile urmează să fie înăsprită semnificativ la nivel federal.
Acest lucru se referă și la autorizarea în continuare a produselor de terapie genică, inclusiv a vaccinării cu modRNA .
Acesta a fost autorizat în timpul pandemiei de COVID-19 fără a respecta standardele științifice și a
provocat – după cum se știe astăzi – efecte secundare grave.
Staubli solicită eliminarea tuturor obligațiilor de vaccinare atât la nivel federal, cât și la nivel cantonal.
Autoritățile politice trebuie să adopte fără întârziere un moratoriu asupra vaccinurilor bazate pe
morRNA și să îl pună în aplicare fără compromisuri.
În continuare veți auzi câteva fragmente din discursul ei:
Ne amintim încă foarte bine momentul în care, pe 30 ianuarie 2020, directorul general al OMS a declarat o situație
falsă, și anume o urgență sanitară de amploare internațională.
Consiliul Federal a decretat, în mod supus, la 28 februarie 2020, „situația specială” în temeiul Legii privind epidemiile,
iar la 16 martie a decretat chiar „situația extraordinară”.
Și ne-a pus, fără ezitare, în carantină.
Asta nu mai are prea mult de-a face cu suveranitatea.
Așa ne-au explicat și consilierii noștri federali Sommaruga și Cassis: „Așa prevede OMS.”
Consiliul Federal, Oficiul Federal pentru Sănătate Publică (BAG) și, de asemenea, unele cantoane sunt pe cale să
reformeze în mod fundamental politica în domeniul sănătății, pe baza orientărilor internaționale.
La nivel federal, Legea privind epidemiile este înăsprită în mod semnificativ.
De exemplu, în ceea ce privește „situația deosebită” cu care am avut ocazia să ne familiarizăm în primăvara anului 2020.
În Legea privind produsele medicamentoase se discută despre așa-numitele medicamente pentru „terapii
inovatoare”, prescurtate ATMP – rețineți această expresie.
Printre acestea se numără, de exemplu, medicamentele de terapie genică, inclusiv vaccinul pe bază de ARNm, care ar
trebui denumit, în mod corect, „modARNm” și care nu este deloc un vaccin în sensul obișnuit al cuvântului.
Conform Institutului Paul Ehrlich, este vorba despre un vaccin genetic.
Vă amintiți de valul de indignare de la începutul acestui an din cantonul St. Gallen.
Guvernul are în vedere o revizuire completă a legii cantonale privind sănătatea și intenționează să introducă
o obligație de vaccinare, prevăzând o amendă de până la 20.000 de franci în caz de încălcare.
Locuitorii din St. Gallen nu doresc acest lucru, la fel ca și foarte mulți alți oameni din Elveția.
În foarte scurt timp, au fost primite aproximativ 2.500 de răspunsuri la consultare.
Oamenii au ieșit în stradă.
Având în vedere acest aspect, consilierul guvernamental responsabil a declarat, în esență, pentru SRF: „Dacă s-ar fi
știut acest lucru, s-ar fi procedat altfel și nu s-ar fi denumit obligativitatea vaccinării drept «obligativitate de vaccinare»”.
În cantonul Zürich, în schimb, nu s-a auzit niciun protest în contextul revizuirii totale a Legii sănătății, deși
Zürich aplică, încă din martie 2020, o obligație de vaccinare sancționată cu o amendă de până la 50.000 de franci.
Ciudat, nu-i așa? Oare locuitorii din Zürich sunt atât de diferiți de cei din St. Gallen în această privință?
Încă nu știm asta. Ce am aflat însă este că Direcția de Sănătate din Zürich a omis pur și simplu prevederea sancționară,
adică amenda de 50.000 de franci, din documentele de consultare.
Adică, cel care a redactat un aviz nu s-a pronunțat cu siguranță asupra acestei dispoziții penale,
întrucât aceasta nici măcar nu figura în documentație.
Se conturează astfel o imagine cuprinzătoare și completă?
Direcția de Sănătate știe oare ce părere au partidele, asociațiile și populația cu privire
la dispoziția penală și la cuantumul amenzii?
Se pare că consiliera guvernamentală responsabilă consideră că, din acest motiv, consultarea nu trebuie repetată.
Noi considerăm că așa nu se poate.
Prin urmare, le solicit ca politica și legislația să ne garanteze și să respecte în orice moment dreptul la
autodeterminare în chestiuni de sănătate, în special în ceea ce privește vaccinările și injecțiile cu ARNm.
Prin urmare, este logic ca toate obligațiile de vaccinare să fie abolite la nivel federal și
cantonal, respectiv eliminate din legislație.
Și, în cele din urmă, ca autoritățile politice să adopte fără întârziere un moratoriu asupra vaccinurilor
bazate pe morRNA și să îl pună în aplicare fără compromisuri.