I de schweiziska kantonerna Appenzell Innerrhoden och Glarus samlas den röstberättigade
befolkningen en gång om året till ”Landsgemeinde”.
Enligt en mångårig schweizisk tradition röstar de sedan utomhus om lagar genom att räcka upp händerna.
Enligt denna förebild hölls den 23 maj 2026 för andra gången en symbolisk schweizisk landsförsamling på Bundesplatz i Bern.
Utanför Berns stadsgränser samlades mellan 500 och 700 deltagare för att, såsom brukligt är vid ”Landsgemeinden”, rösta
om ärenden såsom författnings- och lagförslag eller krediter.
Bland annat diskuterades följande ärenden:
”Schweiz neutralitet” (enligt artiklarna 173 och 185 i grundlagen)
”Vaccinationsordning på federal och kantonal nivå” (enligt artikel 10 i grundlagen)
”Ramavtal skiljer sig från Bilaterala avtal III” (enligt artikel 2 i ramavtalet)
Resultaten av de icke-bindande omröstningarna skickades per rekommenderat brev till förbundspresidenten,
ordförandena för Nationalrådet och Ständerrådet samt till förbundskanslern för kännedom.
Arrangörerna åberopar artikel 6 i den schweiziska författningen:
Denna princip innebär att varje människa ska ta ansvar för sig själv och efter bästa förmåga bidra
till att lösa uppgifterna inom staten och samhället.
De vill uppmärksamma allmänheten på att politikerna ofta bortser från folkets vilja och fattar beslut på egen hand.
Schweiz bör dock förbli självständigt och inte underordna sig organisationer som EU, Nato och WHO.
Dessa strävar i slutändan mot en världsregering utan nationalstater.
Även de fem talarna vid årets Landsgemeinde engagerade sig för dessa mål:
Grundaren av neutralitetsrörelsen ”bene.swiss”, Christoph Pfluger, advokaten från ”Aktionsbündnis Freie
Schweiz”, kort sagt ABF Schweiz, Andrea Staubli och ytterligare tre schweiziska politiker.
Christoph Pfluger, en av initiativtagarna till neutralitetsrörelsen, talade i sitt
anförande starkt för neutralitetsinitiativet.
Schweiz neutralitet urvattnas alltmer och landet integreras steg för steg, i en smygande
process, i Natos och EU:s militära strukturer.
För att upprätthålla neutraliteten måste denna därför, såsom krävs i initiativet, skrivas in i konstitutionen.
Till alla schweiziska medborgare: Om ni vill att Schweiz ska förbli suveränt och neutralt, rösta då
JA till neutralitetsinitiativet den 27 september.
Utnyttja möjligheten till ”direkt demokrati”, vilket dessutom skulle kunna fungera som förebild och till och med
sända en signal till andra länder i Europa, för att frigöra er från det internationella förmyndarskapet.
Lyssna nu på några utdrag ur talen av Christoph Pfluger och Andrea Staubli, som även kan vara
mycket intressanta för medborgare i andra länder:
Schweiz genomgår just nu en omvandling, och det sker på militär väg.
Om vi nu integrerar oss militärt i EU, behöver vi i framtiden nästan inte längre rösta om dessa avtal med EU.
Neutralitet är alltså en mycket viktig fråga.
Som ni alla har märkt håller neutraliteten på att gradvis urholkas – och detta har inte börjat först i och med
kriget i Ukraina, där det har blivit uppenbart för alla.
VBS respektive ETH har sedan 1992, på uppdrag av VBS, genomfört undersökningar om hur villiga vi är att ansluta oss till Nato.
Det är en fråga som har stått på dagordningen i över 30 år.
Och nu hoppas jag att alla har märkt det, även om de flesta stegen har skett smygande, byråkratiskt och teknokratiskt,
utan att den stora majoriteten har lagt märke till det.
Men det står mycket på spel, och det problematiska är att det inte förs någon ärlig debatt.
Det handlar inte om ett NATO-medlemskap, utan om vaga begrepp om säkerhet som vi enligt
uppgift bara kan uppnå genom NATO eller EU.
Vi integreras successivt i Natos och EU:s militära strukturer.
För ungefär en och en halv månad sedan sa Ursula von der Leyen i ett internt tal till EU-ambassadörerna att
försvar och säkerhet är den nya vägledande principen inom EU.
EU inriktar sig helt och hållet på krig.
Och några dagar senare avgav vår utrikesminister en samarbetsförklaring
tillsammans med EU:s utrikesminister, Kaja Kallas.
Denna integration i militärallianserna kallas för samarbete.
Men ett samarbete mellan en liten stat och en stor stat är inget samarbete.
Det är anpassning, och i slutändan är det underkastelse.
Och militärblocken är inte här för fredens skull.
De gör ingenting för freden, de gör allt för kriget, och här förväntas Schweiz gradvis engagera sig allt mer.
Vad innebär neutralitet?
Neutralitet innebär att Schweiz inte ansluter sig till dessa maktblock.
Vi har varit neutrala i 175 år. Vi har levt i fred i 175 år.
I 175 år har neutraliteten och freden utgjort grunden – det måste man säga – även för vårt välstånd.
Och nu står det på spel.
Under 175 år har vi varit medlare och inte en part i konflikten.
Och den allra största, avgörande och viktigaste fördelen, eller den särskilda egenskapen, med neutralitet är:
När vi fattar våra egna beslut är vi fria och självständiga.
Om besluten fattas i Bryssel, Washington eller varhelst maktblocken har sitt centrum, så avstår vi från vår
suveränitet och den direkta demokratin går om intet.
Men kriget utkämpas inte bara med vapen, det utkämpas också med information, det utkämpas med rädsla och med psykologiskt tryck.
Och där finns ett intressant dokument från försvarsdepartementet som kallas ”Grundläggande dokument om informationsrummet”.
Cirka 60 sidor, den är full av NATO-termer och beskriver hur kognitiv krigföring bedrivs.
– Inte mot omvärlden, utan mot oss själva, mot befolkningen, mot medborgarna, mot suveränen.
Och det här dokumentet – jag måste visa det – har 25 svärtade sidor.
Där listas de åtgärder, samarbetsstrukturerna, de nya tjänsterna – allt som krävs för att kontrollera den allmänna
opinionen i Schweiz och tysta ner de människor som förespråkar fred och neutralitet – och därmed utgör ett hot.
Och den här strategin har utarbetats här i denna byggnad (Bundeshaus, Schweiz).
Det är ett krig mot oss själva.
Därför är det viktigt att vi, när vi röstar om neutralitetsinitiativet i september eller
november, engagerar oss helhjärtat för detta.
Det handlar om att den eviga väpnade neutraliteten ska skrivas in i konstitutionen.
Så ser den inte ut just nu. Därför moderniseras den, uppdateras, mjukas upp osv.
Initiativet kräver: Inget anslutande till militäralliansen.
Den förbjuder även deltagande i ekonomiska krig, det vill säga sanktioner.
Sanktioner gynnar bara de auktoritära regimerna.
De skadar oss själva och leder till fler dödsfall.
Det har gjorts en ganska bra studie om de krig som för närvarande pågår.
Fred är ingen slump. Fred kräver trovärdighet.
Det krävs en stabil grund i konstitutionen.
Det krävs en neutralitet med ryggrad.
Advokaten Andrea Staubli från ”Aktionsbündnis freie Schweiz” kämpar för det schweiziska
folkets självbestämmande inom hälso- och sjukvården.
Hon påpekar att smittskyddslagen på federal nivå ska skärpas avsevärt.
Detta gäller även med avseende på fortsatt godkännande av genterapiprodukter, inklusive modRNA-vaccination .
Denna godkändes under coronapandemin utan vetenskapliga standarder och ledde – som vi idag vet – till allvarliga biverkningar.
Staubli kräver att alla vaccinationskrav ska avskaffas både på federal nivå och på kantonal nivå.
Politikerna måste omedelbart införa ett moratorium för morRNA-baserade
vaccinationer och genomföra det utan kompromisser.
Här följer några utdrag ur hennes tal:
Vi minns fortfarande tydligt när WHO:s generaldirektör den 30 januari 2020 utlyste en falsk hälsokris, det
vill säga en hälsokris av internationell omfattning.
Förbundsrådet förklarade den 28 februari 2020 på ett lydigt sätt att ”en särskild situation” rådde enligt epidemilagen och
utlyste sedan den 16 mars till och med ”ett undantagstillstånd”.
Och han satte oss utan vidare i lockdown.
Det har inte mycket med självförtroende att göra längre.
Det är precis vad våra förbundsråd Sommaruga och Cassis har förklarat för oss: ”Det är vad WHO föreskriver.”
Förbundsrådet, BAG och även vissa kantoner håller just nu på att genomföra en genomgripande omstrukturering
av hälso- och sjukvårdspolitiken med utgångspunkt i de internationella riktlinjerna.
På federal nivå skärps epidemilagen avsevärt.
Till exempel när det gäller den ”särskilda situation” som vi fick uppleva under våren 2020.
I läkemedelslagen diskuteras så kallade läkemedel för ”nya terapier”, förkortat ATMP – kom ihåg detta begrepp.
Här ingår till exempel genterapi, inklusive mRNA-vaccinering, som egentligen borde kallas modRNA
och inte alls är ett vaccin i vanlig bemärkelse.
Enligt Paul-Ehrlich-Institutet rör det sig om ett genetiskt vaccin.
Ni minns väl den upprördhet som uppstod i kantonen St. Gallen i början av året.
Regeringen planerar en total översyn av den kantonala hälsolagen och avser att införa en vaccinationsplikt
med böter på upp till 20 000 franc vid överträdelse.
Det vill inte invånarna i St. Gallen, och detsamma gäller många andra människor i Schweiz.
På mycket kort tid inkom cirka 2 500 svar på remissen.
Folk gick ut på gatorna.
Mot bakgrund av detta uttryckte sig den ansvarige regeringsrådet i ungefär följande ordalag till SRF: Om man hade
vetat detta skulle man ha agerat annorlunda och inte kallat vaccinationskravet för ”vaccinationsplikt”.
I kantonen Zürich uteblev däremot denna upprördhet i samband med den totala revideringen av hälsolagen, trots
att Zürich sedan mars 2020 har ett vaccinationskrav med böter på upp till 50 000 franc.
Konstigt, eller hur? Är invånarna i Zürich så annorlunda än de i St. Gallen när det gäller detta?
Det vet vi inte ännu. Men det vi har kommit fram till är att hälsovårdsmyndigheten i Zürich helt enkelt har
glömt bort straffbestämmelsen, det vill säga böterna på 50 000 franc, i samrådsunderlagen.
Det innebär att den som har skrivit ett yttrande säkert inte har uttalat sig om denna straffbestämmelse,
eftersom den ju inte alls fanns med i underlagen.
Blir det då en så omfattande och fullständig bild?
Vet hälsovårdsmyndigheten nu vad partierna, organisationerna och allmänheten anser om straffbestämmelsen och bötesbeloppet?
Den ansvariga regeringsråden anser uppenbarligen att samrådet därför inte behöver upprepas.
Vi tycker inte att det går att göra så.
Jag framför därför följande förslag: att politiken och lagstiftningen alltid måste garantera och
respektera vår självbestämmanderätt i hälsofrågor, särskilt när det gäller vaccinationer och mRNA-injektioner.
Att alla vaccinationskrav därför logiskt sett måste avskaffas på federal och kantonal nivå respektive strykas ur lagstiftningen.
Och slutligen att politikerna omedelbart inför ett moratorium för morRNA-baserade vacciner och genomför det utan kompromisser.