Un atkal ir pienācis tas brīdis:
Sākas vasara, un mediju lappuses rotā ierastie virsraksti, piemēram:
„Vai Elbas ūdens līmenis Magdeburgā sasniegs vēsturiski zemu līmeni?” vai „Zems ūdens līmenis apgrūtina kuģošanu”.
Šie trauksmes signāli tagad ir dzirdami katru gadu no jauna un varētu satraukt cilvēkus.
Pagājušajā gadā tika ziņots: „Elbas ūdens līmenis ir viszemākais vēsturē“ vai „Elbas ūdens
līmenis Magdeburgā ir zemāks nekā jebkad agrāk“.
Taču jau pagājušajā vasarā Simons uz vietas pie Elbas parādīja, kas īsti notiek saistībā ar zemajiem ūdens līmeņiem
un kādus trikus izmanto, lai radītu satraucošus virsrakstus.
Šajā raidījumā uzziniet, kā izskatījās Elba, piemēram, 1904. gadā, un kādi iemesli patiešām rada bažas.
Sveiki! Es kādā no pēdējiem „S&G“ izdevumiem izlasīju kaut ko interesantu.
Ja vēl neesi iepazinis S&G, tad šeit vari to apskatīt.
S&G rakstā tika pieminēts šā gada jūlija „Spiegel“ raksts, kura virsraksts ir:
„Elbas upes līmenis pie Magdeburgas ir sasniedzis vēsturiski zemāko līmeni“.
Izvilkums no „Spiegel“ raksta: „Elbas ūdens līmenis pie Magdeburgas ir noslīdējis līdz vēsturiski zemākajam līmenim.
Pie elektropārvades tilta ūdens līmenis bija 44 centimetri.
„Tas būtu viszemākais ūdens līmenis, kāds jebkad šajā vietā ir reģistrēts.“
Arī citi mediji sajuta šo iespēju un publicēja virsrakstus, piemēram: „Elbas ūdens līmenis ir
viszemākais vēsturē“ – tā rakstīja laikraksts „Bild“.
Un: „Elbas ūdens līmenis Magdeburgā ir zemāks nekā jebkad agrāk,“ ziņo MDR.
Turpinājums no „Der Spiegel“ raksta: „Vides aizsardzības organizācija BUND ir satraukta.
Ņemot vērā zemos ūdens līmeņus, viņa aicina apsvērt iespēju pārtraukt kuģošanu uz Elbas upes“.
Tēmas maiņa: Ja gadījumā jums vajag pastkarti no šīs brīnišķīgās vietas, kurā es šobrīd atrodos, bet jums tomēr nešķiet, ka šis
salīdzinoši jaunais tilts fonā ir tik skaists, man šeit ir pastkarte, kurā, manuprāt, redzams iepriekšējais tilts,
kas tolaik atradās vēl pāris simtus metru tālāk lejup pa upi.
Šī pastkarte ir jau nedaudz vecāka — tā ir no 1904. gada.
Šeit redzams toreizējais tilts, un zem tā – pāris bērnu, kas plunčājas Elbas upes atliekās.
15 centimetri virs nulles mērpunkta līmeņa.
Varbūt man vēlāk vajadzētu nosūtīt šo pastkarti žurnālam „Der Spiegel“, uzrakstot uz tās aizmugures vēl dažus noderīgus
paskaidrojumus, piemēram, ka ūdens līmeņa mērījumu salīdzināšana ir diezgan sarežģīta lieta, jo Elbas
upe kuģošanas vajadzībām ir vairākkārt padziļināta.
Šodien Elbas gultne ir dziļāka, upes gultne šaurāka, tāpēc ūdens plūst ātrāk.
Tādējādi vienāds līmenis parasti nodrošina lielāku ūdens caurplūdumu nekā agrāk.
Magdeburgā ūdens līmeni mēra kopš 1772. gada.
Patiešām, zemākais dokumentētais Elbas caurplūdums pie Magdeburgas upes tilta, kas tika izvērtēts šajā
pētījumā, nav šā gada aptuveni 130 kubikmetri sekundē, bet gan 95 kubikmetri sekundē, kas reģistrēti 1904. gadā.
Apskatīsim 1904. gadu kā piemēru nedaudz sīkāk.
Laikraksts „Sächsische Zeitung“ publicēja dažas fotogrāfijas par šo tēmu.
Ja jau līmeni nevajadzētu salīdzināt, tad labāk salīdzināsim attēlus.
Arī šeit atkal redzami peldējoši bērni.
Cilvēki, kas meklēja upē nogrimušos dārgumus, un laivas, kuras to īpašnieki no Gagas ar zirgu pajūgiem nogādāja līdz krastam.
Vai arī šeit – neliela skata spēle zem tilta pīlāra.
Viss „Sächsische Zeitung“ raksts salīdzinoši jautrā un nepiespiestā tonī apraksta daudzos
mazos, neparastos notikumus pie izžuvušās Elbas.
Vai toreiz cilvēki, kamēr vēl nebija mūsu šodienas rūpīgo un uzmanīgo plašsaziņas līdzekļu, vienkārši nedomāja tik
tālu, lai šādā situācijā ļautu sev izjust pienācīgu paniku?
Lai varētu veikt tiešu vizuālu salīdzinājumu, šeit ir vēl viens video no „2025. gada –
katastrofu gada, kad līmenis bija viszemākais“.
Ja šis gads ir sliktākais gads kopš ūdens līmeņa mērījumu sākuma, kāpēc tad, kā komentē „SZ“ :
„Šobrīd šķērsot upi, neraugoties uz šķietami zemo ūdens līmeni, ir dzīvībai bīstami. Taču
1904. gadā tas bija iespējams.“ Citāta beigas.
Arī MDR brīdina: „Policija norāda, ka ūdens līmenis neatbilst faktiskajam ūdens dziļumam.”
Elbu joprojām nevar šķērsot kājām.
„Jebkādi mēģinājumi būtu dzīvībai bīstami straumes dēļ.“
Aha, labi. Iespējams, ka arī Elbas upes vislielākais izžūšanas gadījums bija nedaudz „bez simptomiem“ un nebija tik skaidri
pamanāms, tāpat kā bieži vien tas ir arī ar koronavīrusu.
Tagad rodas jautājums, kāpēc mūsu plašsaziņas līdzekļi mēģina izmantot ikvienu, pat tikai daļēji piemērotu
notikumu, kas saistīts ar klimata katastrofu, mūsu izglītībai par klimata jautājumiem?
Šis jautājums tiek izskatīts šajā ļoti labi veidotajā Kla.TV reportāžā, kuru es jums tagad vēlētos ieteikt.
Neliels spoileris; šeit ir skaidri minēti un aprakstīti šī biznesa modeļa izcelsme, iniciatori, kā arī to cilvēku vārdi,
kuri no tā gūst peļņu, un izskaidrots, kā tas viss darbojas.
Tātad, paskatieties! Ciao.