Mødrene til to piger, der døde efter at have fået en Gardasil-HPV-vaccination, har anlagt sag
mod det tyske kemikalie- og medicinalfirma Merck:
Mødrene til den 10-årige Isabella Zuggi og den 14-årige Sydney Figueroa har anlagt sag mod Merck for uretmæssig drab.
De beskylder virksomheden for bevidst at have undladt at advare offentligheden og sundhedspersonale om
risikoen for sundhedsskader eller død som følge af dens Gardasil-vaccine mod humant papillomavirus .
»Antallet af dødsfald som følge af HPV-vacciner vil overstige antallet af dødsfald som følge af livmoderhalskræft.«
»Man behøver blot at se på antallet af undersøgelser og antallet af dødsfald – det er
forfærdeligt«, advarer den amerikanske læge dr. Paul Thomas.
HPV-vaccinationen, som angiveligt skal forebygge livmoderhalskræft, modtager omfattende statsstøtte.
WHO og Europarådet har som mål at nå en vaccinationsdækning på 90 % blandt piger inden 2030 og en markant
stigning i vaccinationsdækningen også blandt drenge.
Påskuddet: At de skulle smitte med den virus, der angiveligt forårsager livmoderhalskræft.
Vaccinationen anbefales primært til børn i alderen 9–14 år.
Med statsstøtte samarbejder sundhedsmyndigheder, skole- og børnelæger, sygesikringsselskaber og reklamer i medierne:
Børneprogrammer som »ZDF goes Schule« manipulerer børn målrettet, så de får lyst til at lade sig vaccinere.
Vaccinationsanbefalingen i skolen skaber et stærkt gruppepres.
Den frygt for at dø af livmoderhalskræft, som medierne har skabt, får mange forældre til at lade deres børn vaccinere.
Ifølge sundhedsstatistikkerne udgør livmoderhalskræft kun ca. 1 % af alle kræfttilfælde og hører
dermed til de ret sjældne kræftformer hos kvinder.
Er det på baggrund af denne situation virkelig berettiget at kræve en vaccinationsdækning på 90 %?
Den østrigske »Forening til fremme af biopsykosocial sundhed« offentliggjorde i februar 2026
en evidensanalyse vedrørende HPV-vaccination.
Hun konkluderer, at der selv efter 20 år ikke findes pålidelige data, der bekræfter HPV-vaccinens effektivitet mod kræft.
Analysen afslører ikke blot, at der mangler dokumentation for lægemidlets virkning mod kræft, men også,
at der er blevet fortiet de alvorligste bivirkninger:
I HPV-vaccinen anvendes et meget kraftigt aluminium-adjuvans, som så sent som i 2020 blev
kritiseret på grund af manglende sikkerhedsbeviser.
Adjuvanser er tilsætningsstoffer, der har til formål at styrke immunresponsen.
Mærkeligt nok behøver de ikke at blive testet for deres kompatibilitet.
Aluminium forbindes med en lang række sygdomme – herunder allergier, forskellige
neurologiske sygdomme og autoimmune sygdomme.
Det spredes i hele kroppen, herunder hjernen, og kan dermed føre til alvorlige bivirkninger.
For at skjule disse bivirkninger undersøges der i studierne kun det aktive stof i en vaccine.
Det betyder, at den ene gruppe får det aktive stof sammen med hjælpestofferne, mens placebo-kontrolgruppen ikke får det aktive
stof, men til gengæld også får indsprøjtet hjælpestofferne.
Der er således ingen egentlig sammenligning med en placebokontrolgruppe – altså med personer, der
hverken får indsprøjtet det aktive stof eller tilsætningsstoffet, men kun neutralt saltvand.
Dette kan skjule alarmerende bivirkninger, da det sikres, at begge grupper lider skade.
Disse skader behøver ikke at blive angivet som bivirkninger, da de er observeret i begge grupper.
Det er en taktik, der ofte anvendes i vaccineforsøg, også her i forbindelse med HPV-vaccinationen.
Ved en objektiv analyse af studiedataene vedrørende HPV-vaccinen Gardasil udviklede næsten 49,6 % af deltagerne nye sygdomme.
Dertil hører infektioner, forplantningsforstyrrelser, neurologiske syndromer, autoimmune sygdomme og spontanaborter.
Efter indførelsen af vaccinen kom der rapporter fra forskellige lande om skader forårsaget
af vaccinen og dødsfald. Her er to eksempler:
Østrig: I 2008 dør en sportslig 19-årig kort efter vaccinationen (Gardasil fra Merck) som følge af
åndedrætslammelse, og en ligeledes hidtil rask 15-årig udvikler en livstruende betændelse i hjernen og rygmarven.
Vaccinationen blev midlertidigt indstillet, men genoptaget efterfølgende, da vaccinationen
kun blev klassificeret som en »mulig årsag«.
Japan: På grund af alvorlige bivirkninger ved vaccinen og retssager blev anbefalingen
om HPV-vaccination trukket tilbage i 2013.
Det var kun på grund af intens lobbyvirksomhed, interessekonflikter med vaccineproducenter og indflydelse fra
WHO, at den måtte genindføres, selv om der findes talrige undersøgelser fra Japan om skader
forårsaget af vaccinationer og sikkerhedsbekymringer.
Allerede i 2018 var der i WHO’s register over bivirkninger ved HPV-vaccinationen indberettet 499 dødsfald,
adskillige tromboembolier og andre alvorlige sygdomme.
Ifølge undersøgelser af Merck’s HPV-vaccine (Gardasil 9) lå abortraten blandt gravide
kvinder, der var blevet vaccineret, på 27,4 %.
Risikoen var endda endnu større, hvis vaccinationen fandt sted kort før undfangelsen.
Til sammenligning: Ifølge aktuelle undersøgelser ligger abortraten på verdensplan på 10-15 %.
Det betyder, at antallet af spontanaborter blandt vaccinerede kvinder er mere end fordoblet.
Alligevel har godkendelsesmyndighederne aldrig krævet langtidsundersøgelser af fertiliteten.
Evidensanalysen viser på en både nedslående og skræmmende måde, at der ikke findes pålidelige data om HPV-vaccinens effektivitet
mod livmoderhalskræft, og at vaccinen kan føre til alvorlige vaccinationsskader, spontane aborter og endda dødsfald.
Hvordan kunne det ske, at HPV-vaccinationen alligevel fremmes i meget høj grad og finansieres af staten?
Hvorfor bliver alvorlige skader, dødsfald og aborter som følge af HPV-vaccinationen mørklagt, og hvorfor
fremmes vaccinationen fortsat på landsdækkende plan?
Selvom det kun er et mindretal, der er berørt, og det ikke er bevist, at vaccinen er effektiv!
HPV-vaccinationen er en af de mest indbringende behandlinger overhovedet for medicinalindustrien.
Med en årlig omsætning på 10 milliarder amerikanske dollar i 2024 er det et af de
lægemidler med den højeste omsætning på verdensplan.
Stort set alle effektundersøgelser er blevet gennemført af medicinalindustrien selv eller i det mindste finansieret af den.
Kla.TV har allerede i udsendelsen »Kriminelle netværk i de øverste sundhedsmyndigheder« påpeget de tætte forbindelser
mellem godkendelsesmyndighederne og medicinalindustrien.
Også i forbindelse med HPV-vaccinationen ser vi dette mønster igen.
Her er et eksempel:
Julie Louise Gerberding spillede som direktør for CDC en afgørende rolle i godkendelsen af HPV-vaccinen fra 2006
fra medicinalvirksomheden Merck Sharp & Dohme (MSD) i USA.
I 2010 skiftede hun til MSD som direktør for afdelingen for markedsføring af vacciner.
Altså den samme kvinde, der var ansvarlig for godkendelsen af vaccinerne, tjener få år senere sine penge på at markedsføre dem.
På trods af alle disse kendsgerninger bliver vaccinationen promoveret i ZDF’s børneprogrammer.
Handler det virkelig kun om at tjene så mange penge som muligt?
Eller hvem har interesse i at skade den unge befolkning?
I denne sammenhæng er det interessant at bemærke, at Julie Louise Gerberding er medlem af »Phi Beta Kappa«, det ældste
såkaldte æresforbund for humanistiske og naturvidenskabelige fag i USA, som har en påviselig frimurerisk baggrund.
Blandt de berygtede medlemmer var blandt andet den højtstående frimurer Henry Kissinger og Alfred Kinsey,
faderen til den tidlige seksualisering, der blev afsløret som pædofil og statistikfuskeren.
Også Harald zur Hausen, der betegnes som »faderen til vaccinen mod livmoderhalskræft« , har siden 1987 været medlem og fra
2003 til 2009 næstformand for Naturforskerakademiet Leopoldina, som har forbindelser til den højere grad af frimureriet.
Det er ikke nogen tilfældighed, at nøglepersoner i WHO, medierne, politik, godkendelsesmyndighederne og medicinalindustrien
samtidig er medlemmer af frimurerordener og åbenbart gennemfører de øverste frimurergraders destruktive mål.
I sin tale ved den 22. AZK afslørede Ivo Sasek de umenneskelige mål, som disse højtstående frimurere forfølger:
De højere graders frimureres hemmelige lære: »Satan er Gud.«
Det er den eneste forklaring på, at WHO, medierne, politikerne, medicinalindustrien og godkendelsesmyndighederne i
fællesskab promoverer en vaccination, der er påviseligt skadelig og unødvendig for alle unge mennesker.