Na Ukrajine neprebieha proces náboru osôb schopných vojenskej služby tak hladko, ako by bolo potrebné na
zaplnenie neustále vznikajúcich medzier na fronte proti Rusku.
Spravodajská platforma Antispiegel 11. júla 2026 informovala:
„Podľa ukrajinskej polície sa počet útokov na náborové strediská zvýšil z 38 v roku 2023 na 341 v roku 2025.“
K nepokojom dochádza aj pri vyhľadávaní a zhromažďovaní brancov zo strany zamestnancov úradov.
Podľa internetového časopisu „multipolar“ sa 8. júla 2026 v Ľvove na Ukrajine približne 200 miestnych
obyvateľov pokúsilo zabrániť nútenému odvodu 30-ročného muža.
Podľa svedkov mali náborári predtým zbiť civilistu a vtlačiť ho do mikrobusu úradu.
Na to sa zhromaždili miestni obyvatelia, aby mužovi pomohli.
Pracovníci regionálneho náborového centra (TZK) boli pritom na ulici obkľúčení, fyzicky napadnutí a vozidlá úradu boli zničené.
Dozvedeli sme sa tiež, že došlo k streľbe a viacero ľudí bolo zranených.
Prezident Zelenskyj a regionálne orgány odsudzujú správanie miestnych obyvateľov a hrozí im sankciami.
Toľko k správe spoločnosti multipolar o stave náborových procesov na Ukrajine.
Spravodajská platforma Antispiegel dopĺňa 11. júla 2026:
„Nepokoje v Ľvove sú však len najnovšou epizódou v rade eskalujúcich protestov.
Len od začiatku leta bolo nahlásených toľko prípadov napadnutia zo strany náborárov, že ich popis by sa dal
prirovnať k krátkemu románu. Krátkemu, ale veľmi dramatickému.
Úradníci zatýkajú každého, koho dokážu chytiť: otcov vychovávajúcich deti sami, alebo naopak otcov s veľkým počtom
detí, vodičov, obsluhovačov kombajnov, poľnohospodárov, veteránov, cudzincov, drogovo
závislých a dokonca aj zdravotne postihnutých.
Nezastavia ich ani psy, ktoré sú na prechádzke.
Pri nútenej mobilizácii sa nezastavia pred žiadnou metódou:
Škrtia, bijú ľudí, spútavajú ich a mučia, prepichujú pneumatiky.
Zúfalí občania čoraz častejšie siahajú po zbraniach a improvizovaných
prostriedkoch v boji proti vojenským komisariátom.
„Záznamy o tomto konflikte sú vo svojej brutalite desivé.“
To je, žiaľ, ako to býva často, dôsledkom dlhoročného a nepretržitého utláčania civilného
obyvateľstva, tak ako sa to deje na Ukrajine.
Hlavné médiá sa tým spravidla nezaoberajú.
Obyvateľstvo sa necítia ani pochopené, ani vypočuté.
V situácii existenciálnej núdze sa potom drvivej väčšine ľudí nedarí zachovať chladnokrvnosť ako
najdôležitejšiu zásadu danej chvíle, hoci vlastne každý vie, že násilím sa problémy nevyriešia.
A už vôbec nie pod vplyvom nahromadených emócií.
Potom sa bohužiaľ stávajú veci, ktorých človek neskôr trpko ľutuje, ako napríklad tieto výtržnosti, ktoré uvádza Antispiegel:
„10. júna v regióne Równe vodič traktora narazil do vozidla vojenského komisariátu a zlomil zamestnancovi ruku.“
12. júna obyvatelia Kryvého Rogu zaútočili lopatami na autobus vojenských komisárov a podarilo sa im
oslobodiť muža, ktorého násilne povolali do armády.
15. júna sa v regióne Równe opäť použila lopata, keď jeden muž bránil svojho suseda pred zamestnancami vojenského komisariátu.
18. júna začal muž v obci Letyčiv v Chmelnyckom regióne strieľať z útočnej pušky na budovu vojenského komisariátu.
22. júna sa v Charkove muž bránil proti zamestnancom vojenského komisariátu pomocou pištole,
oslepujúcich granátov a noža a následne ušiel.
26. júna v Charkewe jeden muž nožom zabil zamestnanca vojenského komisariátu.
28. júna obyvatelia Záporožia oslobodili muža s použitím slzného spreja.
30. júna v Odese žena ubodala zamestnanca vojenského komisariátu, keď sa tento pokúsil násilím odvolať jej priateľa do armády.
Zoznam by sa dal pokračovať.“
Nie sú tieto pomery pripomínajúce občiansku vojnu na Ukrajine možno temným predzvesťou toho, aké nepokoje čakajú aj EÚ a
konkrétne Nemecko, ak sa namiesto dôsledných mierových snáh a zmierňovania napätia bude naďalej pokračovať v vojenskom kurze?
Vojnový kurz, ktorý veľká časť obyvateľstva vôbec nechce?
Keď však Spolkový snem schváli zákon o posilnení záloh (ResStG) a následne budú záložníci dôsledne povolávaní
do služby, vojenská slučka sa stiahne natoľko, že sa z nej nikto tak rýchlo nedostane.
Preto ešte raz vyzývame: Kto chce skoncovať s týmto podnecovaním k vojne, nech sa ozve TERAZ!
Teraz je potrebné našim poslancom Spolkového snemu prostredníctvom listov a rozhovorov jednoznačne dať najavo: „Nechceme vojnu!“
A navyše: Je potrebné nielen jasné „Nie!“ zákonu o posilnení záloh, ale aj rozhodné
„Nie!“ akejkoľvek ďalšej forme príprav na vojnu.
Staň sa aj ty súčasťou tohto mierového hnutia!