Juuri ennen kolmea Saksan osavaltion vaalia Berliinin Christopher Street Day -tapahtumassa
(CSD) tapahtunut terrori-isku järkytti koko Saksaa.
25. heinäkuuta noin klo 22.00 pakettiauto ajoi väkijoukkoon, ja tekijä pakeni aluksi paikalta.
Päivää myöhemmin, 26. heinäkuuta noin klo 18, poliisi ampui epäillyn tekijän kuoliaaksi
eräässä berliiniläisessä puutarhapiirissä.
Jos seuraa viime vuosien terrori-iskuja, huomaa, että ne noudattavat tietyissä kohdissa toistuvaa kaavaa.
Esimerkki 1: Tekijän henkilöllisyys selvitetään hämmästyttävän nopeasti.
Joko passit tai matkapuhelimet löytyvät suoraan rikospaikalta tai rikoksessa käytetystä ajoneuvosta.
Vuoden 2016 Berliinin joulumarkkinoilla tapahtuneessa terrori-iskussa Anis Amrisin
puhelin oli kiinni jäähdyttimen säleikössä.
Abdul Ballout, Berliinissä äskettäin tapahtuneen iskun tekijä, oli ilmeisesti myös unohtanut kännykkänsä autoon.
Nyt on tullut ilmi, että hän olisi jättänyt autoon jopa toisen matkapuhelimen, josta olisi nyt löydetty tunnustamisvideo.
Rikoksentekijät, jotka jättävät henkilöllisyystodistuksia tai matkapuhelimia rikospaikalle – ja näin on
tapahtunut lähes kaikissa viime vuosien iskuissa – kuinka todennäköistä ja uskottavaa tämä on?
Malli 2: Tekijät mainitaan julkisuudessa terrorismin uhkana olevina ja poliisin tiedossa olevina henkilöinä.
Berliinissä vuonna 2016 iskun tehnyt Anis Amri oli viranomaisten tiedossa vaarallisena henkilönä, samoin kuin
esimerkiksi Chérif Chekatt Strasbourgissa vuonna 2018.
Myös tämän tapauksen tekijä oli viranomaisten tiedossa, ja häntä seurattiin ajoittain tiedustelupalvelun ja poliisin toimesta.
Jos kuitenkin verrataan vuoden 2016 Berliinin joulumarkkinoilla tapahtunutta tapausta entisen poliisin,
toimittajan ja turvallisuusasiantuntijan Stefan Schubertin kommenttiin, tätä voidaan kuitenkin epäillä.
”Ja olen saanut 20 000 asiakirjaa kaikilta viranomaisilta, ja olen myös päässyt puhumaan suoraan asiaan liittyvän terrorismin
tutkijan kanssa, joka juuri kiinnitti huomioni tähän asiaan ja sanoi: ’Olemme yrittäneet pidättää Anis Amria
puolitoista vuotta, mutta emme saa pidätysmääräystä.’
Olemme käyneet kahdenkeskisiä keskusteluja esimiehien kanssa, jotka ovat sanoneet: ”Jättäkää se mies rauhaan!” – huolimatta
vakavista rikoksista, huolimatta huumepiireissä tapahtuneista puukotuksista, huolimatta suorista yhteyksistä
IS:ään, joka oli tuolloin erittäin, erittäin aktiivinen.”
Juuri se solu, jonka avulla Anis Amri… – Anis Amri ei ole yksin toiminut, vaan hänellä oli laaja IS-verkosto
Saksassa, johon kuuluu esimerkiksi myös Abu Wallah – joka on parhaillaan oikeudessa ja yrittää estää karkotuksensa.
Ja se oli syy, minun väitteeni, että tiedustelupalvelut – Saksan perustuslakia puolustavasta virastosta CIA:han – tekivät
kaikkensa estääkseen poliiseja tekemästä työtään, pidättämään tämän vaarallisen miehen – josta kaikki tiesivät, kysymys ei
ollut siitä, tekeekö hän terrori-iskun, vaan siitä, milloin hän sen tekee – jotta taustavoimat saataisiin kiinni,
sillä myös hänen puhelimensa oli salakuunneltu ja satelliittiseuranta johti IS:n leireille Libyassa.
Ja juuri niin amerikkalaiset tekivät kylmäverisesti. Siten Breitscheidplatzin isku ylipäätään tapahtui.”
Malli 3: Tekijät toimivat useimmiten yksin, ja poliisi ampuu heidät kuoliaiksi, kuten tapahtui vuonna 2016
Berliinissä, vuonna 2016 Münchenissä ja vuonna 2018 Strasbourgissa, mainitakseni vain muutamia esimerkkejä.
Näin kävi jälleen vuonna 2026: Abdul Balloutin kerrotaan joutuneen Berliinin poliisin SEK-yksikön pidättämäksi
Berliinin Spandaussa sijaitsevalla harrastuspuutarha-alueella.
Kun tämä oli tiettävästi juossut kohti poliisijoukkoja pistoolilla varustettuna, poliisit avasivat tulen.
Miksi poliisi ei ampunut hyökkääjää jalkaan, on edelleen epäselvää.
Berliinin syyttäjävirasto ei ota kantaa asiaan, osittain siksi, että todistajien lausunnot ammuttujen laukauksien
määrästä ovat epäselviä. Asia on ”tutkinnan kohteena”.
Esimerkki 4: Hallitukset käyttävät terrori-iskuja useimmiten hyväkseen laajentaakseen yleisiä valvontavaltuuksiaan
ja rajoittaakseen siten entisestään kansalaisten oikeuksia.
Väestön ollessa shokkitilassa hyväksyntä näyttää olevan moninkertaisesti suurempi.
Alle 12 tuntia Berliinissä 25. heinäkuuta 2026 tapahtuneen ajoneuvohyökkäyksen jälkeen CDU:n Berliinin osaston
sisäpolitiikan tiedottaja Burkard Dregger vaati jo uuden valvontaviranomaisen perustamista, jonka tehtävänä olisi
”torjua aktiivisesti propagandaa, vihaa ja kiihotusta”.
Muistetaanpa: Syyskuun 11. päivän 2001 terrori-iskujen jälkeen niin sanotulla ”USA PATRIOT Act” -lailla rajoitettiin
merkittävästi amerikkalaisten kansalaisten perusoikeuksia.
Lontoon metrossa 7. heinäkuuta 2005 tapahtuneiden pommi-iskujen jälkeen Isossa-Britanniassa ryhdyttiin
välittömästi laajentamaan valvontatekniikan käyttöä.
Ranskassa 13. marraskuuta 2015 tapahtuneiden Pariisin terrori-iskujen jälkeen käteisellä suoritettavia ostoksia
säänneltiin tiukasti ja maassa julistettiin poikkeustila.
Münchenissä 22. heinäkuuta 2016 tapahtuneen ampumavälikohtauksen jälkeen liittokansleri Angela Merkel julkaisi yhdeksän kohdan
suunnitelman, joka sisältää valmisteluja kotimaan sotilasoperaatioita varten
sekä entisestään tiukennettuja aselakeja.
Vuoden 2026 Berliinin terrori-iskun jälkeen Saksan sisäministeri Alexander Dobrindt vaatii jalkarautoja ja
ennaltaehkäisevää pidätystä ”vaarallisille henkilöille”.
„…että teemme poliittisen päätöksen siitä, että tässä asiassa otetaan käyttöön rajoituksia ja että tunnistetut
vaaralliset henkilöt eivät pääse ehdonalaiseen vapauteen.
Minustakin on kyseenalaista, että tässä tapauksessa sovellettaisiin nuorisorikosoikeutta.
Meidän on parannettava suojelua merkittävästi.
Toisin sanoen, jalkapanta tulisi ottaa käyttöön.
”Jalkapannat, joilla rajoitetaan vaarallisten henkilöiden liikkumisvapautta, on oltava pakollinen keino,
ja Saksassa ja kaikkialla Saksassa on oltava mahdollisuus soveltaa ennaltaehkäisevää pidätystä.”
”Poliisin kielenkäytössä vaaratekijöiksi katsotaan henkilöt, jotka saattavat syyllistyä rikokseen.”
"Koska asiasta ei ole oikeudellisesti päteviä todisteita, he ovat käytännössä lähes
epäiltyjä", kirjoittaa Rheinpfalz vuonna 2018.
Lainsäädännössä ei määritellä, kuka tai mikä on ”vaarallinen henkilö”, vaan asia jää pikemminkin
tulkinnan varaan. Tämä sisältää suuren väärinkäytön riskin.
Niin sanotut ”vaaralliset henkilöt” tulisi siis voida ottaa säilöön, jos heidän voidaan tulevaisuudessa epäillä
syyllistyvän vakaviin poliittisesti motivoituneisiin rikoksiin.
Voisiko tulevaisuudessa käydä niin, että myös ihmiset, jotka eivät käyttäydy poliittisesti korrektisti tai jotka eivät halua
ottaa rokotetta mahdollisen uuden ”pandemian” yhteydessä, luokiteltaisiin ”vaarallisiksi” ja heitä
valvottaisiin esimerkiksi jalkapannoilla tai jopa otettaisiin ennaltaehkäisevään säilöönottoon?
Poliitikkojen keskuudesta kuuluva vaatimus turvallisuuden parantamisesta näyttää jälleen kerran merkitsevän
uusia väestöä rajoittavia toimenpiteitä sen sijaan, että kyseessä olisi pyrkimys suojella ihmisiä.
Jos haluatte tietää lisää viime vuosien terrori-iskujen malleista, suosittelemme perusteellisesti
tutkittua esitteitä ”Terrorihyökkäykset tarkastelun alla”.
Siinä voitte tarkastella yksityiskohtaisesti viime vuosien terrori-iskujen pelottavia
yhtäläisyyksiä ja niiden todellisia taustoja.