Like før tre tyske delstatsvalg rystet et terrorangrep på Christopher Street Day (CSD) i Berlin hele Tyskland.
Den 25. juli rundt kl. 22.00 kjørte en varebil inn i en folkemengde, og gjerningsmannen flyktet i første omgang.
En dag senere, den 26. juli rundt klokka 18, ble den mistenkte gjerningsmannen skutt og
drept av politiet i et hageanlegg i Berlin.
Den som har fulgt med på terrorangrepene de siste årene, vil legge merke til at disse på
visse punkter følger et gjentakende mønster.
Eksempel 1: Gjerningsmannens identitet blir fastslått forbausende raskt.
Enten finner man pass eller mobiltelefoner rett ved åstedet eller i gjerningsbilen.
Under terrorangrepet på julemarkedet i Berlin i 2016 lå Anis Amris’ telefon i kjøleristen.
Abdul Ballout, gjerningsmannen bak det nylige angrepet i Berlin, glemte tilsynelatende også mobiltelefonen sin i bilen.
Nå har det kommet frem at han angivelig skal ha lagt igjen en annen mobiltelefon i bilen,
der man nå skal ha funnet en tilståelsesvideo.
Gjerningsmenn som etterlater seg identitetspapirer eller mobiltelefoner på åstedet – og dette gjelder nesten alle
angrep de siste årene – hvor sannsynlig og troverdig er det?
Eksempel 2: Gjerningspersonene blir offentliggjort som terrorister og personer som er kjent av politiet.
Attentatmannen Anis Amri i Berlin i 2016 var kjent av myndighetene som en trussel, akkurat som
for eksempel Chérif Chekatt i Strasbourg i 2018.
Den aktuelle gjerningsmannen var også kjent av myndighetene og ble i perioder overvåket av etterretningstjenesten og politiet.
Hvis vi sammenligner hendelsen på julemarkedet i Berlin i 2016 med kommentaren fra den tidligere politimannen,
journalisten og sikkerhetseksperten Stefan Schubert om saken, kan man imidlertid stille spørsmål ved dette.
«Og jeg har mottatt 20 000 dokumenter fra alle myndigheter, og jeg har også kunnet snakke med en etterforsker som var direkte
involvert i terroretterforskningen, og som nettopp gjorde meg oppmerksom på nettopp dette og sa: «Vi har prøvd å arrestere Anis
Amri i halvannet år, men vi får ikke utstedt noen arrestordre.»
«Vi har hatt samtaler under fire øyne med overordnede som har sagt: ‘La mannen være i fred!’ – til tross for alvorlige
lovbrudd, til tross for knivstikkinger i narkotikamiljøet, til tross for direkte kontakter
med IS, som på den tiden var svært, svært aktiv.»
Nettopp den cellen som Anis Amri… – Anis Amri er ikke en enslig gjerningsmann, men han hadde et stort IS-nettverk i Tyskland,
som for eksempel også omfatter Abu Wallah – han står for øyeblikket for retten og ønsker å forhindre utvisningen sin.
Og det var grunnen til min tese om at etterretningstjenestene – fra det tyske forfatningsbeskyttelseskontoret til CIA – har gjort
alt de kunne for å hindre politiet i å gjøre jobben sin, nemlig å pågripe denne farlige mannen – som alle visste det ikke var et
spørsmål om, men bare når han ville begå et terrorangrep – for å komme på sporet av de som sto bak, fordi også telefonen hans
var avlyttet, og satellittsporing førte til IS-leirene i Libya.
«Og det var nettopp det amerikanerne gjennomførte uten å blunke. Det var slik angrepet på
Breitscheidplatz i det hele tatt kom i stand.»
Mønster 3: Gjerningsmennene opptrer som regel alene og blir skutt av politiet, slik det skjedde i 2016 i Berlin, i 2016 i
München og i 2018 i Strasbourg, for bare å nevne noen eksempler.
Det samme skal ha skjedd igjen i 2026: Abdul Ballout skal ha blitt pågrepet av SEK fra
Berlins politi i kolonihageanlegget i Berlin-Spandau.
Etter at han angivelig løp mot innsatsstyrkene med et stikkvåpen, åpnet politibetjentene ild.
Det er fortsatt uklart hvorfor politiet ikke skjøt angriperen i beinet.
Påtalemyndigheten i Berlin holder seg tilbake, blant annet på grunn av uklare vitneforklaringer om antall
avfyrte skudd. Saken er «gjenstand for etterforskning».
Eksempel 4: Terrorangrep blir som regel brukt av regjeringer til å utvide generelle overvåkingsfullmakter
og dermed innskrenke borgernes rettigheter ytterligere.
I en situasjon der befolkningen er i sjokk, ser det ut til at aksepten er mange ganger høyere.
Knapt 12 timer etter bilangrepet i Berlin 25. juli 2026 krevde Burkard Dregger, talsperson for innenrikspolitikk i CDU Berlin,
allerede at det skulle opprettes et nytt tilsynsorgan som «skal forsøke å bekjempe propaganda, hat og oppvigleri aktivt».
La oss huske: Etter terrorangrepene 11. september 2001 ble det amerikanske folkets grunnleggende rettigheter
kraftig innskrenket gjennom den såkalte «USA PATRIOT Act».
Etter bombeangrepene på Londons undergrunnsbane 7. juli 2005 ble det umiddelbart satt i gang en
utvidelse av overvåkningsteknologien i Storbritannia.
I Frankrike ble kontantbetalinger strengt regulert og unntakstilstand innført etter
terrorangrepene i Paris 13. november 2015.
Etter massakren i München 22. juli 2016 la forbundskansler Angela Merkel frem en ni-punktsplan som omfatter
forberedelser til militære operasjoner på hjemmebane samt en ytterligere skjerpelse av våpenlovgivningen.
Etter terrorangrepet i Berlin i 2026 krever den tyske innenriksministeren Alexander Dobrindt fotlenker og
forebyggende frihetsberøvelse for «potensielle trusselpersoner».
«...at vi politisk tar beslutningen om at det skal innføres restriksjoner her, og at identifiserte
trusselpersoner ikke skal slippes fri på prøve.»
Jeg anser det også som tvilsomt at ungdomsstrafferetten kan anvendes i dette tilfellet. Vi må styrke beskyttelsen betydelig.
Det betyr at fotlenken bør tas i bruk.
«Fotlenken, som en begrensning av bevegelsesfriheten til personer som utgjør en fare, må være et obligatorisk
tiltak, og det må være mulig å anvende forebyggende varetekt i Tyskland og overalt i Tyskland.»
«I politiets språk er ‘Gefährder’ personer som potensielt vil begå en straffbar handling.»
«Siden det ikke finnes bevis som holder i retten, er de så å si nesten mistenkte», skriver Rheinpfalz i 2018.
Hvem eller hva som utgjør en «trussel», er ikke fastsatt i loven, men er snarere et tolkningsspørsmål.
Dette innebærer et stort potensial for misbruk.
Såkalte «potensielle trusselpersoner» skal altså kunne settes i forvaring dersom man i fremtiden kan anta
at de vil begå alvorlige politisk motiverte lovbrudd.
Kan det da i fremtiden hende at også mennesker som opptrer politisk ukorrekt, eller som ikke ønsker å la seg vaksinere i
forbindelse med en eventuell ny «pandemi», blir klassifisert som «trussel» og for eksempel overvåket med
fotlenker eller til og med satt i forebyggende varetekt?
Kravet om økt sikkerhet fra politikerne fremstår nok en gang som en kunngjøring av nye restriktive tiltak for
befolkningen, snarere enn et forsøk på å beskytte folk.
Hvis du ønsker å vite mer om mønstrene bak terrorangrepene de siste årene, anbefaler vi den grundig
dokumenterte brosjyren «Terrorangrep under lupen».
Her kan du se de skremmende parallellene mellom terrorangrepene de siste årene og deres faktiske bakgrunn i detalj.