Euroopa Liit on alates 2021. aastast edendanud plaane ELi varade registri loomiseks, mille
tagajärjed on ulatuslikumad, kui esmapilgul tundub.
Põhimõtteliselt on tegemist keskandmebaasi loomisega, kuhu kavatsetakse registreerida ELi kodanike varad.
Siin ei keskenduta mitte ainult pangakontodel olevatele likviidsetele vahenditele, vaid kaalutakse ka
kinnisvara, ettevõtete osaluste, krüptovaluutade, kunstiteoste ja muude varade arvestamist.
Ametlikult peaks register aitama võidelda rahapesu ja terrorismi rahastamise vastu.
Kriitikud hoiatavad aga kodanike eraelu massilise rikkumise ja märkimisväärse kuritarvitamise ohu eest. Ja seda õigustatult!
Sest kogutud andmeid võidakse kasutada ka muudel eesmärkidel, näiteks nn „koormuse tasakaalustamiseks”.
Saksamaal toimus koormuse ümberjaotamine juba pärast Teist maailmasõda.
See kehtestati 1949. aastal Teise maailmasõja ohvrite ja invaliidide jaoks.
Vastav seadus võimaldas liiduvalitsusel 30 aasta jooksul nõuda sundmaksude tasumist kuni sundhüpoteekideni välja.
Kantsler Friedrich Merzi juhtimisel on Saksamaa riigivõlg plahvatuslikult kasvanud.
Ka teised ELi liikmesriigid, nagu Kreeka või Itaalia, on suures võlas.
Selle probleemi lahendamiseks arutatakse poliitikas ja meedias ikka ja jälle koormuse tasakaalustamist.
See tähendaks, et riik kasutaks oma kodanike vara – st võtaks selle neilt ära.
Endine Saksamaa asekantsler Sigmar Gabriel oli juba koronakriisi ajal sellise koormuse jaotamise poolt välja astunud.
Sigmar Gabriel ei ole lihtsalt üks hääl paljude seas.
Ta on organisatsiooni „Atlantik-Brücke“ esimees.
Selle asutas 1952. aastal John McCloy, Rockefelleri lähedane kaaslane, kes oli kõrgetasemelise vabamüürluse võtmeisikuna
väga hästi võrgustunud ja kellel oli tohutu mõjuvõim.
Atlantik-Brücke’i eesmärk on ilmselt suunata Saksamaa poliitikat tihedalt vastavalt selle
asutajate, kõrgetasemeliste vabamüürlaste põhimõtetele.
Atlantik-Brücke ühendab 800 juhtivat isikut pangandus- ja finantssektorist, majandusest, poliitikast ja meediast.
Ka Friedrich Merz on olnud Atlantik-Brücke’i esimees.
Tähelepanuväärne on see, et juhtivate meediaväljaannete toimetused koosnevad umbes 100
liikmest, mis annab nende ideedele tohutu mõjuvõimu.
Kui seega „Atlantik-Brücke” esimees toob mängu koormuse tasakaalustamise, on see selge vihje sellele,
millist tegevuskava nende ringkondade tagatoas kavandatakse.
Teema süvendamiseks vaadake ka järgnevat saadet: „Kuidas Saksamaad väljastpoolt juhitakse – Atlantik-Brücke”.
Ka Roheliste poliitik Katrin Göring-Eckardt oli varem organisatsiooni „Atlantik-Brücke” liige.
Ta on juba taotlenud eksperthinnangut kulude tasakaalustamise kohta – mida siin nimetatakse „ühekordseks varamaksuks“.
Tema ja teised Roheliste parteikaaslased toetasid 2022. aastal sellist koormuse jagamist seoses koroonakriisiga seotud
kulutuste ja Ukraina sõja tagajärgedest tulenevate kuludega.
Kas võiks seetõttu olla, et ELi kaudu, mis on kodanikest veidi kaugemal ja ei ole nii tugevalt avalikkuse
tähelepanu keskmes, valmistatakse praegu ette alused selliste varamaksude kehtestamiseks?
Kuidas on aga praegune olukord seoses ELi varade registriga?
2021. aastal tellis Euroopa Komisjon teostatavusuuringu, mis viidi lõpule 2024. aastal.
Seni puudub õigusakt, mis käsitleks sellise vararegistri loomist.
EL on seni eitanud, et see oleks kavandatud.
Sellise registri kasutuselevõtt oleks samuti väga ebapopulaarne.
Siiski ei tohiks end petta lasta ja tuleb jääda valvsaks.
Sest 2024. aasta mais võttis ELi Nõukogu Euroopa Komisjoni ettepanekul vastu direktiivi, mis
kohustab liikmesriike looma keskpankade kontoregistreid.
Need peaksid hõlmama kõiki isikuid, kellel on pankades väärtpaberikontod, krüptovara
kontod ja hoiukapid või kes neid haldavad.
Veel üks direktiiv näeb ette ELi Komisjoni poolt hallatava võrgustikusüsteemi loomise nende pangakontode
registrite jaoks, et pangadelt saaks andmeid hankida.
Samuti on kavas luua keskseid kinnisvararegistreid ja ettevõtete omanike keskregistreid, millele on
juurdepääs kõigi ELi liikmesriikide ametiasutustel.
Kokkuvõte: Euroopa Komisjon näib oma kodanikke petvat.
Kuigi ta teeb näo, nagu ei tahaks ta vararegistri loomise plaane enam edasi viia, tõmmatakse tagaplaanil niidid nii, et
pankade kaudu on siiski võimalik vajalikku teavet hankida.
Kui need pangaregistrid on täielikult välja arendatud, moodustavad need seega tagaukse kaudu vararegistri.
On põhjust kahelda, et Euroopa Komisjoni eesmärk on siin üksnes rahapesu ja terrorismi rahastamise vastu võitlemine.