Începând din 2021, Uniunea Europeană promovează planuri privind crearea unui registru al patrimoniului UE, ale
cărui consecințe sunt mai ample decât pare la prima vedere.
În esență, este vorba despre crearea unei baze de date centrale în care să fie înregistrate bunurile cetățenilor UE.
În acest context, atenția nu se concentrează doar asupra lichidităților din conturile bancare, ci se ia în considerare și
înregistrarea bunurilor imobiliare, a participațiilor în întreprinderi, a
criptomonedelor, a operelor de artă și a altor bunuri.
Oficial, registrul ar trebui să servească la combaterea spălării banilor și a finanțării terorismului.
Criticii, pe de altă parte, avertizează asupra unei încălcări masive a vieții private a cetățenilor și asupra
potențialului considerabil de abuz. Și pe bună dreptate!
Întrucât datele colectate ar putea fi utilizate și în alte scopuri, de exemplu pentru așa-numita „compensare a sarcinilor”.
În Germania a existat deja un sistem de compensare a sarcinilor după cel de-al Doilea Război Mondial.
Acesta a fost instituit în 1949 în memoria victimelor și a persoanelor cu dizabilități din cel de-al Doilea Război Mondial.
Legea respectivă a permis guvernului federal să perceapă impozite obligatorii, inclusiv
ipoteci forțate, pe o perioadă de 30 de ani.
Sub conducerea cancelarului Friedrich Merz, datoria publică germană a crescut vertiginos.
Și alte state membre ale UE, precum Grecia sau Italia, sunt puternic îndatorate.
Pentru a rezolva această problemă, în mediul politic și în mass-media se dezbate în mod repetat tema compensării sarcinilor.
Asta ar însemna că statul ar pune mâna pe averea cetățenilor săi – adică i-ar expropria.
Fostul vicecancelar german Sigmar Gabriel se pronunțase deja în favoarea unei astfel de repartizări a sarcinilor
în timpul crizei provocate de pandemia de coronavirus.
Sigmar Gabriel nu este doar o voce printre multe altele.
Este președintele organizației „Atlantik-Brücke”.
Aceasta a fost înființată în 1952 de John McCloy, un apropiat al lui Rockefeller, care, în calitate de
figură-cheie a masoneriei de grad înalt, dispunea de o rețea vastă de relații și exercita o influență enormă.
Obiectivul organizației „Atlantik-Brücke” este, în mod evident, acela de a orienta politica germană strict în
conformitate cu principiile fondatorilor săi, care proveneau din masoneria de grad înalt.
În cadrul organizației „Atlantik-Brücke” sunt reunite 800 de personalități de seamă din domeniul bancar și financiar,
din mediul de afaceri, din politică și din mass-media.
Și Friedrich Merz a fost, la rândul său, președinte al organizației „Atlantik-Brücke”.
Este de remarcat faptul că redacțiile-șef ale principalelor mijloace de informare în masă numără
aproximativ 100 de membri, ceea ce conferă ideilor lor o putere enormă de influențare a opiniei publice.
Așadar, atunci când președintele organizației „Atlantik-Brücke” aduce în discuție o redistribuire a sarcinilor,
acest lucru oferă un indiciu important cu privire la agenda care se elaborează în culisele acestor cercuri.
Pentru mai multe informații, vă invităm să urmăriți și emisiunea: „Cum este controlată Germania din exterior – Atlantik-Brücke”.
Și politicianul Partidului Verde, Katrin Göring-Eckardt, a fost în trecut membru al organizației „Atlantik-Brücke”.
Ea a solicitat deja un aviz cu privire la o măsură de compensare a sarcinilor – denumită aici „contribuție patrimonială unică”.
Ea și alți colegi de partid din cadrul Verzilor s-au pronunțat în 2022 în favoarea unei astfel de repartizări a sarcinilor
în ceea ce privește cheltuielile legate de pandemia de COVID-19 și costurile generate de războiul din Ucraina.
Ar putea fi oare ca, prin intermediul UE – care este ceva mai îndepărtată de cetățeni și nu se află atât de mult
în centrul atenției publice –, să se pună acum bazele pentru a putea percepe astfel de impozite pe avere?
Care este însă situația actuală în ceea ce privește registrul patrimoniului UE?
În 2021, Comisia Europeană a comandat un studiu de fezabilitate, care a fost finalizat în 2024.
Până în prezent, nu există niciun act normativ privind înființarea unui astfel de registru patrimonial.
Până în prezent, UE neagă că acest lucru ar fi în plan.
Introducerea unui astfel de registru ar fi, de asemenea, o măsură foarte nepopulară.
Totuși, nu trebuie să ne lăsăm induși în eroare și trebuie să rămânem vigilenți.
Într-adevăr, în mai 2024, Consiliul UE a adoptat, la propunerea Comisiei Europene, o directivă care impune statelor
membre să înființeze registre centrale ale conturilor bancare.
Acestea trebuie să cuprindă toate persoanele care dețin sau controlează conturi de depozit,
conturi de criptomonede și cutii de valori la bănci.
O altă directivă prevede un sistem de interconectare gestionat de Comisia Europeană pentru aceste registre de conturi bancare,
astfel încât informațiile băncilor să poată fi accesate.
De asemenea, se vor crea registre centrale imobiliare și registre centrale privind proprietarii de întreprinderi, la care
vor avea acces autoritățile din toate statele membre ale UE.
Concluzie: Comisia Europeană pare să-și înșele cetățenii.
În timp ce se preface că nu mai dorește să urmărească planurile privind un registru al averilor, în culise se țes
planuri astfel încât informațiile necesare să poată fi obținute totuși prin intermediul băncilor.
Odată ce aceste registre bancare vor fi complet dezvoltate, ele vor constitui, astfel, un
registru al patrimoniului pe ușa din spate.
Se poate pune la îndoială faptul că, în acest context, Comisia Europeană are ca unic obiectiv
combaterea spălării banilor și a finanțării terorismului.