„A jak jsme na úvod uvedli z právního hlediska, je samozřejmě nezbytné, aby před uvedením na trh byla u takovýchto
lipidových nanočástic prokázána neškodnost této látky.“
A to se nestalo. To byla první fáze do roku 2024.
To tedy bylo přinejmenším hrubou nedbalostí.
„Od roku 2024, kdy bude na základě vědeckých poznatků jasné, že jsou nebezpečné a toxické, už to nakonec
nebude jen nedbalost, ale bude třeba říci, že se jedná přinejmenším o podmíněný úmysl, …“
Podívejte se nyní na sestřih z rozhovoru: Prof. Dr. Bhakdi: „Největší organizovaný zločin proti lidskosti“ (celý
rozhovor: https://www.youtube.com/watch?v=jhJrO8nVKks )
Vážené dámy a pánové, dnes vedu rozhovor s profesorem Sucharitem Bhakdim.
V Německu ho zná každý, a kdo ho nezná, ten se s ním dnes seznámí.
Chtěli jsme si dnes společně popovídat o jeho nové knize a také o důsledcích, které z ní vyplývají.
Název zní: „mRNA vakcíny: Největší organizovaný zločin proti lidskosti a nové důkazy“.
A tak jsem si řekl, že si jako právník s lékařem promluvíme o tom, jaké jsou nové důkazy, jaké jsou nové poznatky, proč by se
mělo jednat o trestný čin a co je pak třeba z právního hlediska udělat jako trestní právník, jako státní zástupce,
jako soudní orgány, aby se tyto trestné činy objasnily.
Proč je to největší zločin proti lidskosti?
Důvody jsou v této knize vysvětleny tak, aby jim každý mohl porozumět.
A na základě předložení těchto důkazů mi vyvstaly i ty nejnaléhavější otázky,
které bych rád položil právnímu odborníkovi.
A vy jste samozřejmě ten člověk v Německu, který mi na mé otázky dokáže nejlépe odpovědět.
První otázka:
Není v zásadě zakázáno injekčně podávat zdravým lidem látku, o které je známo, že má život ohrožující toxické účinky,
a to ať už za účelem sebeobrany, nebo ochrany třetích osob?
Na tuto otázku lze samozřejmě v zásadě odpovědět kladně.
To znamená, že toxická látka nesmí být injekčně podána zdravému člověku.
I kdyby na tom zdravý člověk trval, vedlo by to nakonec k úmyslnému neetickému sebepoškození, a
to až k sebevraždě, pokud by si to dotyčný přál.
A každý také ví, že sebevražda spáchaná s pomocí třetí osoby je – i když mohou existovat výjimky – v zásadě trestná.
A co zde pozoruji, profesore Bhakdi, je to, že zjevně – nebo to vidíte jinak? – máme co do činění s toxickou látkou.
A mluvíme zde o mRNA vakcínách v souvislosti s pandemií koronaviru.
Toxická látka, která byla „očkována“ – přičemž slovo „očkovat“ je zřejmě třeba uvést v uvozovkách –, byla injekčně
podána a lidem bylo předkládáno něco zcela nepravdivého.
Alespoň pokud jde o pozadí této látky.
Ano, o to jde. Než se k tomu ale vyjádřím, rád bych položil druhou otázku.
Nemají snad dozorové orgány státní, a tedy od lidu vycházející úkol, aby prostřednictvím
vhodných kontrol zabránily tomu, aby k tomu došlo?
Úkolem státních orgánů, zejména v oblasti léčiv, je samozřejmě kontrolovat uvádění látek na trh.
V Německu, v Evropě, ba téměř na celém světě platí přísné regulační předpisy, které stanovují, že látky smí být
spotřebitelům poskytovány pouze tehdy, pokud stát potvrdil, že daná látka nepředstavuje žádné nebezpečí.
Dvě otázky a pak začnu.
Za třetí: Pokud tak úřady neučiní a v důsledku toho dojde k závažným škodám mezi obyvatelstvem, nejedná se v
takovém případě o hrubé a trestné porušení povinnosti dohledu?
Věc se má tak, že úřady jsou, jak jsem již řekl, povinny na základě zákona o léčivech nebo i jiných právních
nástrojů regulovat uvádění látek na trh a zabránit tomu, aby se na trh dostávaly toxické látky.
Pokud tuto kontrolu neprovedou, ale příslušné orgány přesto tuto látku vědomě a úmyslně uvedou na trh, tedy pokud to
orgány povolí, jedná se samozřejmě o pohnutelný čin, který musí mít samozřejmě také důsledky pro dotčené úředníky.
Za čtvrté: Nemají výrobci zákonnou povinnost, jakmile se dozvědí o takovém nebezpečí ve svých
výrobcích, tuto skutečnost oznámit a výrobek stáhnout z trhu?
To vlastně platí pro všechny výrobky, které se uvádějí na trh.
Určitě si vzpomínáte na četné akce stažení výrobků z prodeje v supermarketech, kdy se na trh dostanou prošlé potraviny nebo
potraviny, které nebyly vyrobeny v souladu s hygienickými předpisy, a až s odstupem
času se řekne, že jde o porušení předpisů.
Pokud se zpětně zjistí, že k tomu došlo, jsou všechny tyto látky, potraviny a výrobky staženy z trhu.
To platí o to více pro právo týkající se léčiv.
Je jasné, že pokud je nějaká látka nebezpečná a zjistí se to až dodatečně, musí být tato látka stažena z trhu.
Známe to z případu Conterganu na počátku 60. let a i v jiných případech se to opakovaně děje.
Není podávání látek s neznámou účinností a bezpečností, a to bez poskytnutí informací, porušením Norimberského kodexu?
Jistě. Norimberský kodex má právě tomu zabránit.
Norimberský kodex byl ostatně vypracován právě na pozadí pokusů na lidech, které v 40. letech prováděli nacisté.
Lékaři nesmějí nikdy zacházet s lidmi jako s pokusnými králíky, jako s objekty lékařského výzkumu. Právě tomu je třeba zabránit.
A teď přejdu k faktům. A tady nejde o žádné podezření, ale o fakta.
Tyhle vakcíny jsou všechny zabalené, že ano?
Tyto mRNA vakcíny jsou baleny a balení probíhá …
… tučně, že ano?
V tucích. Tyto tuky nikdy nebyly schváleny k použití u zdravých lidí. Nikdy.
V rámci takzvaného nouzového povolení v Americe je povoleno používat netestované látky, tedy v podstatě experimentálně.
A v Evropě i v Německu se obecně předpokládá, že podmíněné povolení je totožné s nouzovým povolením v Americe.
Chtěl bych však zdůraznit, že to neodpovídá skutečnosti.
Neexistuje totiž žádné nařízení, žádný zákon, vlastně žádná možnost, která by umožňovala, aby se látka,
o které je známo, že je nebezpečná, mohla používat.
Proto jsem se vás zeptal: pokud je známo, že je něco jedovaté, nesmí se to používat?
No, pokud jde o tyto tuky, o tyto nano-lipidové částice, v době, kdy bylo vydáno povolení, tedy v roce
2020, nebylo známo, že samotný obal je vysoce toxický.
Tento objev totiž byl učiněn v roce 2024.
V roce 2024 bylo zjištěno, že tato látka má vlastnost, která pochází z bakterií při septikémii.
A tato látka tak stimuluje imunitní systém, že dochází k zánětům po celém těle.
V zásadě je to jako prskavka. To v imunitním systému aktivuje prskavky.
To nejsou protilátky – co to je, na tom nezáleží.
Z tohoto důvodu však tyto bakteriální toxiny, endotoxiny, nesmějí v žádném případě být obsaženy v žádném
injekčním léčivém přípravku. Je to přísně zakázáno.
A pak se před dvěma lety zjistilo, že právě tato uměle vyrobená tuky mají stejnou vlastnost.
To bylo zveřejněno. A my jsme to také citovali v naší knize a uvedli zdroj.
Každý si to může přečíst. Tento objev byl opakovaně potvrzen.
Nikdy to nebylo vyvráceno ani odvoláno. A tato publikace je uvedena v odborné literatuře.
A přesto úřady nereagovaly.
Společnost však nereagovala. Vždyť měla tuto skutečnost vlastně okamžitě oznámit.
A další diskuse není potřeba, protože to je fakt.
V období před rokem 2024 se ještě nic nevědělo o toxicitě těchto nanočástic, těchto lipidových nanočástic. Přesně tak.
To se ještě nevědělo. Vědělo se však, že ještě nebyly důkladně prozkoumány. Nebyly známy jejich důsledky.
A jak jsme již na začátku uvedli z právního hlediska, je samozřejmě nezbytné, aby před uvedením na trh byla
prokázána neškodnost i takovýchto lipidových nanočástic.
A to se nestalo. To byla první fáze do roku 2024.
To tedy bylo přinejmenším hrubou nedbalostí.
Od roku 2024, kdy bude na základě vědeckých poznatků jasné, že jsou nebezpečné, toxické, již se nejedná o pouhou nedbalost, ale
je třeba říci, že uvedení těchto lipidových nanočástic na trh jako takzvaných „obalů pro
vakcíny“ představuje přinejmenším podmíněný úmysl.
To tedy znamená, že za každý vedlejší účinek, který se následně objeví, či za jakýkoli účinek, včetně toxického, jsou nakonec
zodpovědní ti lidé, kteří připouštějí, aby se tyto částice vyráběly a uváděly na trh, a aby nebyly staženy z prodeje.
Tyto částice mají tu vlastnost, že neznají žádné překážky.
Z krevního oběhu se dostávají do všech orgánů, včetně mozku.
A mozek je plný těch prskavek, které se zapalují.
A právě proto v mozku okamžitě vznikají jiskry, které způsobují poškození.
A zánět mozku se nazývá encefalitida.
A každá encefalitida je životu nebezpečná a může vést ke všem možným následkům, jaké si jen lze představit.
Pane profesore Bhakdi, vysvětlete prosím, proč se to u některých lidí vyskytuje, zatímco u mnoha jiných nikoli?
Tyto látky jsou zjevně pro některé lidi obzvláště toxické, zatímco pro jiné nikoli. Jak je to možné?
Ano, existuje spousta důvodů, proč tomu tak může být.
Co se týče toxicity těchto lipidových nanočástic, jsou stejně toxické pro všechny. Jen se tam musí dostat.
A to je problém jak u těchto lipidových nanočástic, tak u všech vakcín.
Neboť pokud vakcína nebyla správně skladována, pokud s ní nebylo správně zacházeno, pokud byla příliš dlouho ponechána
bez dozoru, pak se tyto lipidové nanočástice také rozpadnou.
A pak se nedostanou do mozku. Je to téměř triviální.
No, řeknu to z pohledu laika – nejsem ani toxikolog, ani lékař –, ale představuji si to takhle: Když
se člověku podá arsen, v nejhorším případě zemře.
Ať už jde o muže nebo ženu, ať už je mu 90 let nebo 2 roky.
Pokud jde o lipidové nanočástice – pokud jsem vás správně pochopil –, je tomu tak, že tyto lipidové nanočástice jsou v zásadě
schopné vyvolat u všech lidí velmi závažné vedlejší účinky.
Záleží však například na tom, jak je látka skladována a jakým způsobem se pak podává.
U některých lidí to pak může vést k encefalitidě, tedy k zánětu mozkových blan.
Ne meningitida, ale encefalitida.
Aha, může to vést k zánětu mozku. A ten druhý z toho vyvázne bez úhony.
Ano, přesně tak.
Je to něco jako toxická ruská ruleta.
Ano, přesně tak, úplně přesně. Tak to napsal i Helmut Sterz.
A to nikdo nedokáže předpovědět.
Zajímavé, existuje jedna thajská studie, v rámci které moji kolegové v Thajsku provedli statistický průzkum.
A to konkrétně, ve kterých městech bylo zaznamenáno nejvíce nežádoucích účinků.
A pak tam byly úplně různé křivky.
Ty, které vykazovaly velmi strmý nárůst, to znamená, že čím více vakcín bylo podáno, tím strmější byl tento nárůst, takže
v některých městech činila míra výskytu nežádoucích účinků kolem 10 %, ano, ze všech nežádoucích účinků dohromady.
A u ostatních zase téměř nic.
A pak se ukázalo, že města, kde se nacházely očkovací centra s nejvyšším počtem nežádoucích účinků ze všech velkoměst
– Bangkok, ano, samozřejmě tam, kde mají dobré chladničky.
A nejméně vedlejších účinků bylo na venkově, v malých nemocnicích.
No jo, v tropech. To je všechno, co k tomu musím říct.
To znamená, že někdy může být i dobře, když zdravotní péče není tak špičková jako v hlavním městě.
Ano, samozřejmě. Naštěstí se lidem na venkově vedlo mnohem lépe.
Je zřejmé, že už samotné tyto lipidové nanočástice jsou důvodem k tomu, abychom začali jednat.
A je třeba si uvědomit, že tyto lipidové nanočástice neznají žádné hranice. Procházejí i placentou. Z matky na dítě.
A to je něco, co nyní zjistila německá skupina.
Bylo to také publikováno. Bylo publikováno, že tyto lipidové nanočástice procházejí placentární bariérou.
A že ty cizí geny jsou pak v dítěti. V matčině lůně. Je to strašné.
Je to skutečně strašné.
Právě teď přemýšlím jen o té knize, kterou před časem napsal pan Sterz o očkovací mafii.
Kde, jak se domnívám, také zmínil, že tuto placentární bariéru mezi matkou a dítětem lze překonat.
A zjevně se před udělením nouzového povolení této – v uvozovkách – „vakcíny“ proti koronaviru,
tedy mRNA vakcíny, neprovedly vůbec žádné testy.
To znamená, že se něco podalo a tehdy se vůbec nevědělo, jaké to mělo následky. Nebo se to snad vědělo?
Ne. Existují předběžné studie jiných skupin, které to prokázaly.
O tom se však nezmínili. A nebylo to důkladně otestováno.
Právě tato kniha od Helmuta Sterze byla vlastně inspirací k vydání téhle poslední knihy.
Protože v té poslední knize, kterou jsme s Helmutem společně vydali – jsme totiž vydavatelé, ne
autoři –, tam všechny kousky mozaiky skládáme společně.
A z toho pak vznikne celková mozaika, kterou pochopí každý.
Se všemi důkazy, proč právě teď nastal čas, aby se toho ujali právníci.
A proč je obyvatelstvo nyní schopno posunout situaci tímto směrem.
Dovolte mi, abych se k tomu ještě jednou vrátil. Ta otázka pro mě byla opravdu důležitá.
Vědělo se v době, kdy byla vakcíně udělena nouzová registrace, o možných důsledcích pro
děti, tedy i pro nenarozené děti? Vědělo se to?
Nebo snad řekli: „Zavřete oči a jděte do toho, my to nevíme, ale nějak to dopadne dobře?“ Nebo jim to nakonec bylo jedno?
Muselo se to v každém případě vědět? Nebo se to vědělo?
Rozhodně. A teď, pane Maaßene, se dobře držte.
Nyní jsme si probrali lipidové nanočástice.
Víme však, že samotná tato vakcína, tedy mRNA, která byla vyrobena – když měl být výrobní postup předložen k posouzení a
schválení, byl předložen postup, který byl relativně bezchybný.
O tom, proč to bylo v pořádku, teď nemusíme diskutovat.
Ale byl to čistý postup. A tento produkt, vyrobený tímto čistým postupem, se také použil pro první velkou klinickou studii. Byla
jen jedna. To bylo v polovině roku 2020. Na 20 000 účastnících.
A toto očkování bylo snášeno relativně dobře. Relativně. Ne moc dobře, ale relativně.
A řízení bylo přece schváleno. Schváleno. Schváleno.
Když však paní von der Leyenová nakoupila tyto dávky vakcíny pro celou Evropu a společnost Biontech od ní obdržela zakázku – k
nákupu došlo ještě předtím, než byl produkt vůbec k dispozici –, nemohli tento produkt vyrobit podle
řádného postupu, protože to pro ně bylo příliš nákladné.
V tom případě by došlo ke ztrátě, nikoli k zisku. A proto změnili postup.
A změnili postup výroby prvních miliard dávek, které se pak začaly podávat od prosince.
Tento pozměněný postup nebyl nikdy formálně schválen.
Protože nepředložili ani žádné podrobnosti o tom, co v něm bylo, co se změnilo a jak produkt vypadal, nepředložili vůbec nic.
Znamená to tedy, že produkt, který získal nouzové povolení, byl jiný než ten, který byl nakonec podán? Ano.
To tedy znamená, že nouzové povolení se vlastně vůbec nevztahuje na produkt, který byl následně
prodán, protože ten byl vyroben za jiných podmínek.
Ano, přesně tak to je. Rozhodujícím krokem k tomu, aby se to dalo vyrábět levně, je to, že použili bakteriální chromozomy.
Jako matrici použili právě tyto bakteriální chromozomy.
Nejedná se o umělé geny, ale o skutečné geny. A to konkrétně z bakterií.
A pak narazili na problém, který nebylo možné vyřešit a který není řešitelný ani dnes.
Konkrétně, když vezmeme tyhle obří chromozomy, které jsou obrovské ve srovnání s umělými geny, které
potřebovali pro klinické… …schválení. Pro schválení, ano.
V takovém případě není možné tyto fragmenty bakteriálních chromozomů zcela odstranit.
To prostě nejde. Neexistuje žádný způsob, jak to udělat.
Nebo by to pak bylo tak drahé, že by to zase přineslo ztrátu.
Tak. A to také neudělali. A proto byly tyto zbytky bakteriálních chromozomů nalezeny. A to vždycky. Kdo se podíval, ten je našel.
A první zjištění přišlo už před třemi lety. To si člověk musí uvědomit. Před třemi lety, pane Maaßene.
Od jednoho z nejvýznamnějších současných molekulárních biologů. Kevina McKinnona.
Byl to vedoucí projektu v rámci projektu lidského genomu.
To je člověk, který se podílel na rozluštění celého lidského genomu.
No, jestli někdo ví, jak se určuje DNA a jak se sekvenuje DNA, pak je to právě Kevin.
A on to našel. Také to řekl.
Ale úřady, ano, Institut Paula Ehrlicha, před tím zavíraly oči. EMA před tím zavírala oči. Ach, to snad bude v pořádku.
Není to náhodou jako když stát uzavře smlouvu, řekněme, se stavební firmou, která má postavit dálnici s dálničními mosty?
A v této smlouvě je přesně stanoveno, co je třeba splnit.
A pak si stavební podnikatel řekne: „No jo, to je pro mě všechno moc drahé, z toho mám malý zisk, tak radši použiju
ten nekvalitní beton.“ Ano, protože tam můžu pořádně ušetřit.
A pak se ta silnice a most postaví z nekvalitního betonu a most se pak zřítí.
Tak to by tedy přece bylo na zadavateli, tedy na státu, aby provedl kontrolu, aby se most nezhroutil, a ověřil, zda tento
beton splňuje požadavky, či nikoli. Dá se na to takhle nahlížet?
Ano, samozřejmě. Přesně tak. A k tomu slouží právě Institut Paula Ehrlicha.
A to se z toho vyvléká a nechce s tím mít nic společného.
Za to byla zodpovědná EMA. To přece není možné.
Paul-Ehrlichův institut je odpovědný za německý národ.
No, já si říkám, že když to slyším, napadá mě: Kde to vlastně jsme? Jsme v Německu? Kde to jsme?
Vždyť oni řekli: „Trocha bakteriální chromozomální DNA – co by to mohlo způsobit?“
Ano. Byli dokonce i odborníci – moji kolegové odborníci –, kteří říkali: „Lidi, nerozčilujte se. Každý den s jídlem přijímáte
spoustu bakteriální chromozomální DNA. A nic se tím neděje.“
V jídle. Ale přece je rozdíl, jestli se to vstřebá v žaludku, nebo jestli se to vstříkne přímo do krevního oběhu, ne?
Ano, pane, samozřejmě. A nemusíte to ani přímo vstřikovat do krevního oběhu. Stačí to vstříknout do svalu.
Do svalů, ano.
Vždy se dostane do krevního oběhu.
A z krevního oběhu se dostává do všech orgánů. Myslím, že jsme to už probírali. Tak, a teď.
A v prosinci jsem Helmutovi řekl: „Kdyby se to dalo nějak uzavřít tím, že někdo prokáže a dokáže, že tahle
věc, ty bakteriální chromozomy, je jedovatá a smrtelná, pak napíšeme knihu nebo ji vydáme.“
A přesně to se stalo. A proto teď vyšla tato kniha, pane Maaßene.
Vždyť si v ní každý může přečíst, co se stalo.
Za prvé, bylo prokázáno, že tyto úseky chromozomů – části, velmi krátké sekvence – mohou být
začleněny do lidských chromozomů a vyvolat rakovinu.
Tento objev byl tedy učiněn u ženy s rakovinou močového měchýře v pokročilém stadiu.
A v chromozomu souvisejícím s rakovinou močového měchýře objevili zabudované sekvence spike.
Moment, mohu se na to ještě jednou zeptat? Nevím, jestli tomu správně rozumím.
Budeme se teď bavit o těch lipidových nanočásticích? Ne.
Takže obal – to byla jedna z věcí, kterou zjistili, že lipidové nanočástice představují nebezpečí. Ano.
Dalším problémem je nyní kontaminace mRNA bakteriální DNA.
K čemuž došlo v důsledku… … masové výroby, která nebyla certifikována. Ano.
A třetí otázkou je vlastně to, do jaké míry je mod-RNA, tedy mRNA, do jaké míry je
samotná, tedy tato vakcína sama o sobě toxická.
Je to tak, že v zásadě musíme rozlišovat tři úrovně?
Rád bych však nyní upoutal pozornost posluchačů na skutečnost, že DNA, konkrétně bakteriální
DNA, je životu nebezpečná a může vyvolat rakovinu.
Vložení této sekvence do lidské DNA způsobilo rakovinu.
To je v této práci uvedeno, je to podloženo a je to zcela jasné.
To přece musí vést k tomu, že se okamžitě zakáže další podávání těchto injekcí.
Takže, pane profesore Bhakdi, vidím zde nyní dvě nové stopy.
Takže první otázka zněla: je mod-mRNA sama o sobě toxická?
A myslím si, že to lze v zásadě také říci, a to na základě zkušeností z posledních pěti či šesti let.
Druhá věc, kterou jste dnes zmínili – nebo spíše první bod, který jste dnes zdůraznili – se týkala lipidových nanočástic, a to, že
tyto lipidové nanočástice jsou toxické, protože překračují hematoencefalickou bariéru i hemato-placentární
bariéru, což může být nakonec velmi nebezpečné i pro nenarozené dítě a může vést k zánětu mozku.
A tam jste také řekl, že záleží i na způsobu skladování nebo na dalších okolnostech, zda
je virulence větší či menší, tedy toxicita.
A za třetí, a to je, jak se domnívám, teď opravdu zcela klíčové poselství, je to, že velké farmaceutické společnosti prodaly
státům produkt, který neodpovídá tomu, co bylo zakoupeno, tedy tomu, co je uvedeno ve smlouvě a co bylo schváleno úřady, ale
který je v podstatě levným způsobem kontaminován bakteriální DNA.
A tato bakteriální DNA měla neuvěřitelné důsledky, a to že se začlenila i do lidské DNA a vedla k závažným a nejzávažnějším
onemocněním, jak jste právě zmínil – v jednom případě k rakovině močového měchýře typu
„turbo“ a také v mnoha, mnoha dalších případech.
A v tom mi také napadá, pane profesore Bhakdi, že farmaceutické společnosti vždy tvrdily:
„Uzavřeli jsme smlouvy, takže jsme z toho venku.“
Ano, vždycky se tam píše, že za nic neneseme žádnou odpovědnost. Jsme takříkajíc zproštěni odpovědnosti.
Jenomže v tomhle případě musím říct, že pokud dodali něco úplně jiného, než bylo objednáno, a pokud to navíc nespadá pod
nouzové povolení, pak za to nesou odpovědnost – a to jak podle občanského, tak samozřejmě i podle trestního práva.
Musí to být tak, že u všech dojde ke zrušení jakékoli imunity, že ano?
Ano, tedy poté už ano. Ale to, co jste řekl, mi v podstatě také objasnilo, proč existují skupiny
lidí, které onemocní, a jiné, které neonemocní.
Pak je to prostě tím, že měli smůlu.
Například pokud jde o skladování obalu, tedy lipidových nanočástic, nebo také pokud
jde o kontaminaci látky bakteriální DNA.
A ti ostatní prostě měli štěstí.
ruleta. Ruská ruleta.
Ruská ruleta, ano. Je to tak.
A domnívám se, že nyní je třeba požadovat trestní stíhání všech, kteří se na tom vědomě podíleli. Tak to musí být.
Počínaje výrobci až po organizující subjekty v politice, ve vědeckých sdruženích, mezi propagátory a v médiích.
A myslím si, že kdyby někdo měl aspoň trochu rozumu, otočil bych se a řekl: „Proboha, to jsem tenkrát opravdu nevěděl.“
A to by fungovalo i dnes. Protože to, co jsem vám právě řekl, nebylo známo.
Všichni se proslavili v posledních dvou letech.
A není to všeobecně známo, protože to nikdo pořádně nevysvětlil. Ale teď je to všechno v knize.
A teď už nikdo nesmí říkat, že to nebylo známo nebo že o tom nevěděl.
Ale když říkáte, že to nebylo známo, může to platit pouze pro širokou veřejnost, možná i pro justici, ale
ne pro výrobce a ne pro ty, kteří to uvedli na trh nebo kteří vydali nouzové povolení.
To se nedá přehlédnout, o tom jsme nevěděli.
Ne. Správně. Buď o tom vědomě věděli, nebo o tom měli vědět, a přesto to uvedli do oběhu.
A když později zjistili, jaké to mělo následky, nevrátili to zpět, ale pokračovali v uvádění na trh.
Ano. Proto se to dodnes považuje za zločin.
A nyní je také nutné vyhlásit moratorium na všechna očkování mRNA u zdravých osob. To je rovněž nezbytné.
To, co jsem říkal, je již dva roky dobře známo – jde o toxicitu nanočástic a kontaminaci DNA, která v nich byla obsažena.
Není možné dnes, nemůže vláda ani kupující zrušit kupní smlouvy z posledních dvou či tří let?
To je samozřejmě úplně jiná otázka, která se týká nejen trestnosti, ale i toho, do jaké míry budou tyto mRNA
látky v uvozovkách v budoucnu vůbec ještě „podávány“.
Domnívám se, že pokud nebylo dodáno to, co bylo objednáno, nejedná se vůbec o kupní smlouvu.
To tedy znamená, že když si člověk objednal vzorek, který viděl a který si ověřil, a jak jste řekl, ten vzorek, který si
ověřil a který pak prošel nouzovou certifikací, tedy získal nouzové povolení, šlo o látku bez bakteriální DNA.
Tato látka byla, tak říkajíc, certifikována. Tato látka byla zakoupena.
A teď nám dorazilo něco úplně nového.
A jako právník se musím zeptat: je to vůbec ještě předmětem této smlouvy, nebo se jedná o nesprávné plnění?
Řekl bych, že to není předmětem smlouvy, protože tu smlouvu vůbec nesplnili.
A proto je třeba nejen zrušit tu službu… Vrátit peníze. Prosím o vrácení peněz, přesně tak. Ano.
Jak jsme k tomu došli?
Představte si totiž, že BioNTech má v rezervě 15 miliard. To je známá skutečnost.
Nebylo by pro vás nijak těžké splatit teď pár miliard, tři, čtyři, pět miliard.
A pak by se dal zřídit podpůrný fond pro osoby poškozené očkováním. To rozhodně. A
odškodnění by se vyplácelo velmi jednoduše.
A k tomu není třeba obracet se na žádné soudy, dá se to vyřídit rychle a snadno.
Musím vám říct, že Thajsko bylo první zemí, která tuto kompenzaci vyplatila. Stalo se to v roce 2022.
V řádu milionů, desítek milionů. A splácí se to i dnes.
A vím, jak to dělali Thajci. Bylo to skvělé.
Obávám se, že v Německu na tom prostě vydělalo příliš mnoho lidí a příliš mnoho lidí se na tom podílelo.
Musím říct, že máme síť spolupachatelů, kompliců, lidí, kteří se jen dívali a navzdory své povinnosti nic neudělali.
Bude to velmi, velmi těžké.
Proto jsme dosud neprovedli žádné zhodnocení všech těchto opatření souvisejících s koronavirem a období očkování.
Proto to říkám. Pokud si teď uvědomíte, že byste se měli vrátit, otočit se a přestat se na tom podílet,
protože ten, kdo v tom teď pokračuje, je součástí toho.
Ano. A proti tomu není žádná shovívavost. Není tu žádné odpuštění. Že ano? Správně.
A pokud teď využijí této příležitosti a řeknou: „Opravdu jsme to nevěděli, kdybychom to věděli, neudělali bychom to.“
Ale ta doba už pominula.
Byli bychom pro to, aby kupní smlouvy nebyly pouze zrušeny, ale aby byly peníze vyplaceny,
vráceny. Vždyť je to pro ně přece tak jednoduché.
Ani poslanci. Proč? Nemyslím si, že většina z nich o něčem věděla.
Byli to jen poskoci, kteří se k tomu přidali.
Ale pokud teď v Bundestagu a v zemských sněmech sami poslanci všichni povstanou a řeknou: „Lidi, je
to opravdu pravda. Ty peníze se musí vrátit lidem.“
Ano. A je to tak snadné. Proč byste to neměli udělat?
Myslím si, že v politickém Berlíně bude obtížné to prosadit.
Existuje nějaký způsob, jak by občané mohli tuto otázku nebo tento návrh předložit v Bundestagu?
Nevidím tedy, že by ve frakcích v Bundestagu, které dosud tvořily vládu – tedy v CDU, CSU, SPD nebo u Zelených –,
existovala nějaká významná ochota zabývat se touto otázkou.
To není vypořádání se s minulostí. Chceme zpátky své peníze.
Ne, ne. No dobře. Zpracování v tom smyslu, že by se tím muselo přiznat, že v minulosti k chybám došlo.
Nikdo není ochoten. Opravdu mohu říci,… Nikdo není ochoten přiznat, že došlo k chybám.
Rád bych připomněl, že jsem před dvěma měsíci vystoupil před vyšetřovací komisí Spolkového
sněmu zabývající se opatřeními proti koronaviru.
A vedle mě seděl můj bývalý šéf Thomas de Maizière, tehdejší spolkový ministr vnitra,
a Nancy Faeserová, jedna z jeho nástupkyň.
A oba k tomu unisono řekli: „Vlastně jsme tu dobu, dobu koronaviru, zvládli velmi dobře
a vlastně jsme neudělali vůbec žádné chyby.“
Poděkování, pochvala a uznání patří spolkové vládě.
A teď se už neohlížejme zpět, ale dívejme se dopředu.
A už tehdy mi bylo jasné, že nechtějí přiznat, že se tam staly chyby. Oni by to přece měli vědět.
I slepec s bílou holí vidí, co všechno se tam pokazilo.
Člověk ani nemusí číst její novou knihu, aby pochopil, jaká katastrofa se tam odehrála a že stále probíhá.
Mám dojem, že tyto strany to nechtějí. Je třeba je k tomu přimět. Je třeba na ně vyvinout tlak.
Jsem rád, že AfD vyvíjí tlak v Bundestagu. Mohu jen doufat, že tento tlak bude dále sílit.
Potřebujeme to důkladně prošetřit. Potřebujeme zastavit – ne jen moratorium, ale úplné zastavení a zákaz očkování
těmito lipidovými nanočásticemi a kontaminovanou látkou mRNA.
Myslím, že by se mělo udělat tohle: Vlastně bychom potřebovali nějakou právní pracovní skupinu, která by to
všechno z právního hlediska propracovala a v případě potřeby podala i trestní oznámení.
Vždyť to, o čem jsme tu dnes hovořili, pane profesore Bhakdi, to přece nejsou žádné drobné přestupky.
Jedná se o závažné a nejzávažnější trestné činy. Proto jste neprávem použil pojem „zločin“.
A trestný čin vždy souvisí s úmyslem.
A u závažných trestných činů, jako je – to je třeba mít na paměti – vražda, tedy zabití člověka, vyvstává otázka úmyslu a motivu.
Šlo zde pouze o touhu po zisku, chamtivost? Nebo zde hrály roli i jiné pohnutky, kvůli nimž byly tyto
látky navzdory lepšímu vědomí „podány“ v uvozovkách?
Pane profesore Bhakdi, nejenže mám naději, ale jsem přesvědčen, že se nám podaří tuto
záležitost vyřešit a také zastavit toto šílené očkování.
Ale asi ještě potřebujeme trochu času.
Tlak prostě nesmí polevit. Nesmí polevit. A musíme o tom informovat veřejnost.
Lidi je třeba probudit, protože na tyhle mainstreamové slogany prostě stále naletí příliš mnoho lidí.
Je prý třeba nechat se dále očkovat posilovací dávkou. Nedávno jsem zase viděl takovou reklamu.
Je tedy nutné informovat, informovat a zase informovat.
Ano, ale nestačí to jen objasnit, je třeba to zakázat. Ano, jistě.
To očkování, očkování, očkování – to musí být zakázáno. Musí to být trestné.
Lidé umírají jako mouchy. Opravdu. Tak moc onemocní.
Zmínil jsem toho tolik. Jsem úplně zoufalý. Stejně tak i poškození.
Příliš mnoho lidí teď umírá. To přece není možné. A kdo jim pomůže? Kdo jim pomůže?
Bojujeme. Bojujeme za to, aby byly tyto kontaminované vakcíny, tyto mRNA-lipidové nanočástice zakázány a aby
se s nimi již neprovádělo očkování. Usilujeme o zákaz.
A co potřebujeme, je, aby oběti dostaly odškodnění. Musí být chráněny.
Je třeba jim poskytnout pomoc. V tom s vámi také souhlasím.
Zisky, které tyto společnosti v posledních letech dosáhly, pocházejí z peněz daňových
poplatníků a musí být využity na ochranu obětí.
Pane Maaßene, děkuji za váš čas. Rádo se stalo. Budeme bojovat dál…