"Ordo ab Chao" – på dansk "Orden Ud Af Kaos" – er mottoet for det frimureriske højgradssystem "Den
Gamle og Godkendte Skotske Rite", forkortet AASR.
Betegnelsen "skotsk" henviser ikke til ritualets geografiske oprindelse, da det først og
fremmest opstod i Frankrig i det 18. århundrede.
AASR regnes for et af de mest indflydelsesrige højgradsystemer inden for frimureriet på verdensplan.
Den amerikanske borgerkrigsofficer og forfatter Albert Pike var i 32 år, indtil sin død i 1891, "suveræn
stormester" for den sydlige jurisdiktion under AASR.
Tilbage til AASR’s motto – "Orden ud af kaos".
Ifølge YouTube, ChatGPT og lignende stammer antagelsen om, at kaos bevidst fremkaldes for at
skabe en ny verdensorden, fra konspirationsteorier.
Mottoet symboliserer tanken om, at mennesket gennem uvidenhed og uorden når frem til større indre orden.
Nogle eksperter, der nøje følger de geopolitiske, økonomiske og socialpolitiske
begivenheder i verden, drager en anden konklusion.
Blandt dem er eksempelvis den tyske finans ekspert og forfatter Ernst Wolff samt den tyske
politolog, redaktør og forfatter Peter Orzechowski.
I sin bog "Chaos", der udkom i 2024, afslører Orzechowski ved hjælp af foruroligende eksempler magtelitens overordnede plan
for, hvordan den vil skabe kaos, og hvad dens endelige mål er.
Orzechowski anfører fire eksempler på, hvordan kaos skabes som et middel til et formål:
1. Krige og geopolitiske konflikter bliver skærpet
2. Forsyningen af fødevarer og energi forstyrres
3. Den massive indvandring til Europa fremmes yderligere
4. Menneskernes tankegang bliver forvirret
Orzechowski sammenfatter det i sin bog på følgende måde.
Citat: "Kaos skal ryste verden i dens grundvolde."
Den snedige plan bag det hele: Når alt går i opløsning, ønsker de fuldstændig skræmte borgere intet mere
end, at der endelig igen er nogen, der sørger for orden.
"Da er folk parate til at bøje sig for enhver befaling fra den påståede frelser."
I det følgende program undersøges det på baggrund af tre aktuelle brændpunkter – Iran/Mellemøsten, Kina/Taiwan og Ukraine/Rusland
– i hvilket omfang Orzechowskis tese holder stik:
Kan visse begivenheder tolkes som "skabt kaos", og hvem drager fordel af det?
1. Krisesituation: Krigen mod Iran i 2026 – Mellemøsten og Hormuzstrædet
Under påskud af at ville forhindre Iran i at udvikle atomvåben indledte Israel og USA den 28. februar 2026 deres angreb på Iran.
Siden da har der været en vekselvirkning mellem angreb på iranske mål, iranske gengældelsesangreb mod Israel og amerikanske
militæranlæg i Mellemøsten samt midlertidige våbenhviler.
I den forbindelse skal følgende bemærkes:
• Den amerikanske præsident Donald Trump viser sig endnu en gang, gennem sine modstridende udtalelser og
handlinger, at være indbegrebet af politisk kaos, som næsten ingen anden politiker er.
Nogle gange siger han "Gå", andre gange "Stå":
Mens han på den ene side taler om krigens afslutning, varsler han på den anden side yderligere angreb.
• Krigen mod Iran er en blanding af traditionel og psykologisk krigsførelse (PsyOps).
Begge elementer – terror henholdsvis krigshandlinger med våbenmagt samt enhver form for krigsretorik –
virker sammen om at holde befolkningen i "frygt og rædsel".
Dette kaldes også "spændingsstrategien" og beskriver udnyttelsen af terrorangreb eller andre begivenheder til
at skabe frygt og usikkerhed blandt den egne befolkning.
I Kriminologi-Wiki står der desuden: "Desuden kan en strategi baseret på spænding tjene til at retfærdiggøre
statens repressive handlinger og indgreb ved at styrke befolkningens ønske om statslig indgriben."
Eller, for at citere Orzechowski igen: "Når alt går i opløsning, ønsker de fuldstændig skræmte borgere sig intet mere
end, at der endelig igen er nogen, der sørger for orden."
• De ensrettede medier er fulde af advarsler om, at krigen mod Iran kan brede sig til Golfstaterne
eller endda eskalere til en international konflikt.
På den måde kan man i sidste ende retfærdiggøre enhver foranstaltning, enhver militær oprustning og enhver
militær handling – eller lukningen af Hormuzstrædet.
Spærringen af Hormuzstrædet og det truende kaos
Den i USA fødte iranske politiske analytiker Seyed Mohammad Marandi advarede i et interview den 23. juli 2026 mod
en dramatisk eskalering af konflikten mellem USA og Iran.
Hormuzstrædet, det strategiske stræde mellem Den Persiske Golf og Omanbugten, udgør i den
forbindelse det kritiske punkt i eskaleringen.
En artikel på finans- og nyhedssiden "ZeroHedge" sammenfattede det således:
"Hormuzstrædet er særligt farligt, da det forvandler en regional militær konfrontation til et globalt økonomisk problem."
"Vandvejen er en afgørende transportvej for energitransport, hvilket betyder, at enhver længerevarende forstyrrelse
ikke kun påvirker de krigsførende lande, men også regeringer, industrier og forbrugere tusinder af kilometer væk."
Analytikere forudsagde et globalt olieunderskud på omkring 1,5 millioner tønder om dagen.
Den tidligere CIA-analytiker Larry C. Johnson går endda endnu længere og taler om et "globalt inflationschok":
"Mens verdensmarkederne fortsat har blikket rettet mod den olie, der transporteres gennem strædet, overser de de
vidtrækkende konsekvenser af, at leverancerne af helium, svovl og urea er blevet indstillet."
"Verdensøkonomien mærker allerede konsekvenserne af det reducerede udbud af disse råvarer, og
verden vil opleve et globalt inflationschok."
Den tyske finans ekspert og forfatter Ernst Wolff er af samme opfattelse.
Han regner med, at det vil tage nogle uger, måske endnu en til to måneder, før de strategiske olie- og gasreserver er opbrugt.
Der vil opstå økonomiske sammenbrud.
Han mener, at krigen så vil bryde ud igen, og at det vil føre til en global energikrise.
Wolff forventer "en virkelig kraftig stigning i inflationen".
Der truer yderligere kaos som følge af en hungersnød og en deraf følgende ny migrationskrise. Ernst Wolff:
Hvorved energichokket blot er et chok.
I efteråret vil vi også opleve et andet chok, der vil blive endnu værre.
Og det er den enorme hungersnød, der truer især i Afrika, fordi der ikke længere kan sejles gødning igennem
Hormuzstrædet, og priserne på gødning derfor er skudt i vejret.
Da han blev spurgt, om han forventede en hungersnød i Europa, svarede Wolff:
Ikke med en hungersnød, men med en ny migrationskrise.
Det er altså helt, helt klart, at hvis folk rent faktisk sulter i Afrika – og det er tilfældet i Kenya, Zambia,
Etiopien og i flere lande i Vesten – så er det sådan overalt.
Og det vil også ramme de nordafrikanske lande; altså både Egypten og Syrien i Mellemøsten.
Det vil altså få konsekvenser overalt.
Det vil naturligvis øge presset på Europa og dermed også sætte folk her under endnu større pres.
Hvad vil folk så gøre? De vil kræve mere sikkerhed.
Hvem vil tilbyde dem sikkerhed? IT-koncernerne gennem overvågning og manipulation.
Mellemkonklusion
De vidtrækkende konsekvenser af lukningen af Hormuzstrædet som følge af krigen mod Iran viser tydeligt, at
krigen udvikler sig til et globalt økonomisk problem og påvirker forbrugere over hele verden.
Krigens konsekvenser synes i mindre grad at ramme stater end forbrugere over hele
verden, den brede befolkning og middelklassen.
En artikel på den uafhængige analyseplatform uncutnews.ch omtaler dette som en "krig om verdens energiforsyning":
"Flere og flere tegn tyder på, at olie- og gasinfrastrukturen nu er blevet selve slagmarken."
"Raffinaderier, rørledninger, eksportterminaler, tankskibe og verdens to vigtigste maritime flaskehalse – Hormuzstrædet
og Bab el-Mandeb-strædet – kommer i stigende grad til at stå i centrum for alle konfliktparternes militære planlægning."
Den egentlige fare ligger i muligheden for, at flere kriseområder eskalerer samtidigt: Hormuz, Bab el-Mandeb,
Saudiske oliefelter, Qatarske LNG-anlæg, israelske gasfelter og amerikanske militærbaser.
Så ville en regional krig udvikle sig til en global energi- og økonomisk krise.
I et Telegram-indlæg fra den 1. juni definerede Wolff det således:
"Krigen mellem USA og Israel på den ene side og Iran på den anden side er i virkeligheden en krig, som tech- og
finansgiganterne på Wall Street og i Silicon Valley fører mod den globale middelklasse."
"Bevidst energimangel og prisstigninger på energi vil drive millioner af mellemstore virksomheder i konkurs."
Ernst Wolff og andre uafhængige iagttagere tager udgangspunkt i Orzechowskis tese om, at der gennem planlagt,
kumulativt globalt kaos skal opstå en ny verdensorden præget af digital diktatur og total kontrol:
• Energi- og andre kriser er angiveligt fremprovokeret med vilje for at lægge endnu større pres på befolkningen, fremme
digitaliseringen og muligvis også indføre nye nedlukninger.
• CBDC'er, dvs. digital centralbankvaluta, skal indføres for at muliggøre fuldstændig digital sporbarhed af pengestrømme.
I en artikel fra februar 2024 beskrev Ernst Wolff, hvordan disse digitale centralbankpenge skal gøres programmerbare:
"Vi må under ingen omstændigheder lade os narre:"
"Sådanne programmerbare penge betyder enden på al økonomisk frihed og total overvågning
fra statens side i form af centralbanken."
"Programmerbare penge betyder: Man kan ikke blot bestemme, hvor meget vi må bruge, men også hvad, hvornår og hvor."
"Derudover kan man til enhver tid helt lukke for pengestrømmen til os eller – efter kinesisk forbillede – underkaste os et
socialkreditsystem, der tvinger os til at rette os efter den pågældende regerings retningslinjer – ellers står vi uden penge."
• Som en yderligere konsekvens af de økonomiske og sociale kriser vil de berørte kræve en universel basisindkomst.
Ifølge Wolff skal den også kun udstedes i form af CBDC'er.
Ernst Wolff opsummerer det således:
"Hormuzstrædet er spærret – og USA's oliereserver er opbrugt om få uger."
"Det, som politikere og medier fremstiller som en fredsproces, er i virkeligheden et bevidst fremprovokeret energichok:"
"Som et redskab til programmerbar valuta, total kontrol og opbygningen af et digitalt
diktatur, der overskygger alle historiens diktaturer."
I det følgende vil vi kort belyse to yderligere centrale kriseblomster.
2. Krisesituation: Konflikten mellem Ukraine og Rusland
Som Kla.TV har påvist i flere udsendelser, er befolkningen allerede siden den "kolde krig" (1945–1991)
mellem USA og Sovjetunionen blevet holdt i en tilstand af "spænding" og "usikkerhed".
Dette førte til et veritabelt våbenkapløb – også på det nukleare område.
I stedet for den "kolde krig" opstod der et vedvarende potentiale for konflikt og spændinger mellem NATO og Rusland.
Dette blev yderligere forstærket af den såkaldte NATO-udvidelse mod øst fra 1999 og af det
forfatningsstridige regeringsomvæltning i Kiev i 2014.
Til sidst eskalerede konflikten, da russiske tropper rykkede ind i Ukraine den 24. februar 2022.
Der er meget delte meninger om spørgsmålet: "Hvem bærer skylden for krigen i Ukraine?"
Spørgsmålet ser ud til at føre ud på et sidespor.
Samtidig udløser den kontroversielle debatter og splitter samfund, folkeslag indbyrdes samt uafhængige medieaktører.
Tilhængere af "Ordo ab Chao"-tesen, såsom Ernst Wolff, Peter Orzechowski og David Icke, går ud fra, at krige samt
spændinger, der kan eskalere til krig, bliver målrettet og strategisk planlagt, provokeret og udnyttet.
Det handler derfor om at afsløre de egentlige krigsmagere samt de personer, der står
bag og trækker i trådene i væbnede konflikter.
Det er for eksempel velkendt, at NATO's strategiske planlægning allerede fandt sted i 1939 i Council on Foreign Relations (CFR).
Allen W. Dulles, der var frimurer i 33. grad, ledede forsvarsgruppen inden for "War and
Peace-Studies" i CFR – altså den strategiske planlægning i NATO.
Kla.TV's NATO-dokumentar viste, hvordan NATO på den ene side er drivkraften bag hele krigsoptrapningen, men på
den anden side også fungerer som en afledningsmanøvre.
Hele denne krigshysteri skal aflede opmærksomheden fra de sideløbende bestræbelser på at udbygge en
omfattende digital kontrol og etablere en ny verdensorden.
Hvilke konsekvenser har det kaos, som krigen i Ukraine har udløst, og hvor kan denne udvikling føre hen?
Den mest åbenlyse konsekvens er, at forberedelserne til en mulig krig er i fuld gang, og at den kan bryde ud når som helst:
• Artiklen på finans- og nyhedswebsiden "ZeroHedge" fra den 25. juli omtaler "Europas genoprustningsprojekt".
"NATO har forpligtet sine medlemmer til et langsigtet mål om at bruge 5 % af BNP om året på forsvar og
forsvarsrelaterede sikkerhedsbehov frem til 2035."
"Samtidig meddelte alliancen i juli 2026, at de europæiske allierede og Canada allerede i 2025 havde øget deres
kerneforsvarsudgifter med næsten 20 % i forhold til året før."
• Efter Ruslands invasion af Ukraine har EU gennem en række lovgivningsinitiativer spillet en central
rolle i styrkelsen af den europæiske forsvarsberedskab.
Onlinemagasinet "Telepolis" rapporterede den 24. februar, at den europæiske industri nu skal rustes
til den planlagte krigsøkonomi med mange milliarder.
Siden den 30. december 2025 har Bruxelles altså kunnet gribe ind i civile forsyningskæder, der har betydning for
forsvarsindustrien, hvilket i praksis svarer til en krigsøkonomi.
• Tyskland fremlagde i begyndelsen af 2024 den første udgave af operationsplanen for Tyskland (OPLAN DEU).
Dette udgør "en væsentlig militær del af Tysklands samlede forsvar".
På bundeswehr.de står der ordret:
"En central faktor i OPLAN DEU er Tysklands forpligtelse over for alliancen, som følger af landets geostrategiske
placering som NATO’s knudepunkt i hjertet af Europa."
"I en nødsituation skal op til 800.000 allierede soldater og 200.000 køretøjer inden for seks måneder
transporteres gennem Tyskland og (...) forsynes."
• Ud over operationsplanen for Tyskland blev også de personalemæssige rammer for
forsvaret på delstats- og allianceniveau tilpasset.
Med den nye lov om modernisering af værnepligten, der har været i kraft siden 1. januar 2026, er registrering og indkaldelse
til lægeundersøgelse af unge mennesker blevet genindført.
Der er foreløbig ikke planer om en obligatorisk indkaldelse, men den kan iværksættes, hvis sikkerhedssituationen ændrer sig.
• NATO udbygger sin militære logistik på den østlige flanke.
Dette omfatter transportkorridorer, lagerkapacitet og forsyningssystemer, der skal muliggøre en
hurtigere udstationering og forsyning af de væbnede styrker.
• Siden det russiske angreb på Ukraine den 24. februar 2022 har omkring syv millioner mennesker
forladt Ukraine og søgt tilflugt i andre lande.
Alene i EU fik mere end fire millioner mennesker tildelt midlertidig beskyttelsesstatus.
• Efter det russiske angreb på Ukraine faldt den ukrainske korneksport midlertidigt med op til 80 %, efter at
de vigtigste havne ved Sortehavet var blevet blokeret.
Først takket være alternative transportruter og kornaftalen lykkedes det til en vis grad at øge eksporten igen.
• Krigen i Ukraine ændrede Tysklands gasforsyning fundamentalt.
Den årtier lange afhængighed af russisk rørledningsgas ophørte, efter at leverancerne faldt kraftigt.
Dette medførte en energikrise, kraftigt stigende gaspriser og en omlægning af den tyske energipolitik i retning af
alternative forsyningskilder og større forsyningssikkerhed.
Angrebet på Nord Stream-rørledningerne i september 2022 forværrede situationen yderligere.
• Krigen i Ukraine udgør en betydelig belastning for den tyske økonomi.
Energikrisen, stigende priser, problemer i forsyningskæden og højere produktionsomkostninger
svækker især industrien og mindsker købekraften.
Mellemkonklusion
Levevilkårene for den tyske og europæiske befolkning har ændret sig mærkbart siden krigens udbrud i Ukraine i 2022.
Skulle yderligere kriser – f.eks. en migrations- eller inflationskrise – forværres, eller hvis der endda udbryder en
åben krig, kunne Orzechowskis tese vise sig at holde stik:
"Når alt går i opløsning, ønsker de fuldstændig skræmte borgere sig intet mere end, at der
endelig igen er nogen, der sørger for orden."
"Da er folk parate til at bøje sig for enhver befaling fra den påståede frelser."
3. Krisepunkt: Taiwan og risikoen for en eskalering mellem USA og Kina
Endnu et kort blik på en mulig eskalering i forbindelse med Taiwan:
Konflikten er af særlig betydning, da Taiwan kan blive et potentielt brændpunkt for en direkte
konfrontation mellem stormagterne USA og Kina.
En sådan eskalering kunne få vidtrækkende internationale konsekvenser og endda føre til en global konflikt.
Kina betragter Taiwan som en del af sit statsområde.
Taiwan betragter sig selv som et selvstændigt demokrati.
USA støtter Taiwan uden officielt at anerkende det som en uafhængig stat.
USA har i årtier leveret våbensystemer og forsvarsudstyr til Taiwan, herunder luftforsvarssystemer,
missiler, radarsystemer, skibe og moderne kampfly.
Men også her skal man, som "ZeroHedge" skriver, være opmærksom på, at Taiwanstrædet er det
farligste krydsfelt mellem militærmagt og global økonomi.
Det er en form for trussel, der forbinder territorial suverænitet, militær konkurrence og
de teknologiske grundlag for verdensøkonomien.
I artiklen fra den 25. juli står der ordret:
Her viser det sig, at Taiwan-spørgsmålet rækker langt ud over selve øen.
Enhver større konflikt ville umiddelbart udgøre en trussel mod en af verdens vigtigste teknologi- og økonomiregioner –
med konsekvenser for halvlederproduktionen, søhandelen, finansmarkederne og de globale forsyningskæder.
En militær krise i Taiwanstrædet kunne derfor allerede udløse økonomiske konsekvenser, endnu før
konflikten udvikler sig til en omfattende krig.
Regionens strategiske betydning betyder, at det internationale samfund har en stor interesse i at forhindre en
eskalering, men det betyder også, at antallet af aktører, der har noget at miste, er usædvanligt stort.
Det kan derfor ikke udelukkes, at Taiwan-krisen ikke blot vil få militære konsekvenser, men også vil udløse massive økonomiske
kriser, der vil ramme forbrugere, brede befolkningslag og små og mellemstore virksomheder over hele verden.
Dette ville skabe grobund for at gøre CBDC'er og en global basisindkomst mere socialt acceptable.
Ifølge Wolff ville dette betyde enden på den økonomiske frihed og indførelsen af et verdensdiktatur.
Kaos og kriser som en mulighed
Hvis denne "Ordo ab Chao"-tese rent faktisk skulle vise sig at holde stik – hvilket der, set fra dens tilhængeres synspunkt, er
meget, der tyder på – ville det betyde, at krige ikke udelukkende opstår tilfældigt og
ikke har til formål at udrydde menneskeheden.
Kriser betragtes som et middel til at gennemtvinge en ny global orden i samfundet og få den til at fremstå som ønskværdig.
Arkitekterne bag den nye verdensorden sigter således mod at opretholde forskellige konfliktområder – herunder
konflikterne i Ukraine og med Iran samt konflikten om Taiwan.
Ud fra de kriser, der opstår som følge heraf, kan de så, afhængigt af udviklingen, vælge,
hvilken møllesten der skal sættes i bevægelse.
Uanset om der er tale om en økonomisk krise, en energikrise eller en migrationskrise – eller endda en åben krig eller en ny,
påstået pandemikrise – sætter de, afhængigt af situationen, den relevante brik på spillet for
gradvist at bringe deres modstander i et dilemma.
Set i et historisk perspektiv kan kriser dog også fungere som katalysatorer for samfundsmæssige forandringer.
Under Covid-krisen er der flere mennesker end nogensinde før, der er begyndt at sætte
spørgsmålstegn ved den gængse opfattelse i politik og medier.
De har gennemskuet "Ordo ab Chao"-princippet, ifølge hvilket kriser – såsom den påståede pandemi-krise – kan
udnyttes til at indføre nye love og foranstaltninger, helt op til et verdensomspændende sundhedsdiktatur.
Ernst Wolff er af samme opfattelse.
Selvom kriserne ifølge Wolff vil blive værre, ser han det også som et vendepunkt.
Da han blev spurgt, hvad der stadig gav ham håb i denne helt vanvittige tid, svarede han således:
Det faktum, at menneskehedens største opfindelser altid er opstået i de sværeste situationer.
Jeg er jo født i Kina.
Tegnet for krise i Kina består af to tegn: på den ene side fare og på den anden side en mulighed.
Og jeg tror, at vi – trods alle de farer, der lurer omkring os – også skal se de muligheder, der byder sig.
Og jeg tror, at vi står ved afslutningen af en stor udvikling.
Vi står altså ved afslutningen af det pengestyrede system.
Vi er i gang med overgangen til det datadrevne system.
Og så opstår spørgsmålet: Hvem skal kontrollere disse data?
Vil det fortsat være ganske få, der gør det af egen interesse?
Eller er der en mulighed for, at vi kan gøre disse data tilgængelige for alle mennesker og dermed
skabe en verden, der er langt smukkere end alt det, vi har oplevet i de sidste flere hundrede år?
Jeg tror, det er det valg, vi står over for.
Og den, der ønsker at give sit liv en mening, bør kæmpe for den bedste af de to muligheder.
Hvis De ønsker at fordybe Dem i spørgsmålet om, hvordan kriser kan udnyttes som muligheder for forandring,
anbefaler vi Dem Ivo Saseks opmuntrende og banebrydende tale ved det internationale vennemøde i 2026:
"Den højeste disciplin inden for åndelig kamp" – Internationalt venskabsmøde 2026 (med Ivo Sasek) den 9. maj 2026
Jeg prøver at flygte fra det bur, der omgiver mig.
Hvordan er jeg kommet herind?
Hvordan kommer jeg ud igen?
Disse hænder vil hjælpe – hjælpe den splittede verden.
Men der var noget, der ramte mig hårdt og satte en stopper for det, jeg ville sætte i gang.
Mange forsøgte at hjælpe mig med en masse gode råd.
Alle var forgæves.
Der var én ting, der reddede mig: den lille gnist af sandhed.
Det førte mig ud af helvede.
Åh, jeg giver aldrig op, for lyset bryder igennem natten.
Det er ligegyldigt, hvor mørkt det er.
Selv det svageste lys er stærkere end det dybeste mørke.
Lyset bryder igennem natten.
Det har afsløret jeres onde spil.
Det, der har været holdt skjult, kommer frem i lyset.
Lyset bryder ALTID igennem natten.
En stor vildledning hver dag:
"Det er for dit eget bedste", siger de med et smil.
Vi gør alle sammen, hvad de end beder om.
Men de kan aldrig få nok.
Deres uendelige grådighed kender ingen grænser.
Det vil fortsætte sådan, indtil vi ser sandheden i øjnene.
Åh, deres tid er forbi, for: Lyset bryder igennem natten!
Det er ligegyldigt, hvor mørkt det er.
Selv det svageste lys er stærkere end det dybeste mørke.
Lyset bryder igennem natten.
Det har afsløret jeres onde spil.
Det, der blev holdt i stilhed, kommer frem i lyset.
Lyset bryder ALTID igennem natten.
Vi er ustoppelige, indtil målet er nået.
Vi giver ikke op.
Lyset vil vokse og vokse.
Natten er besejret, fordi: Lyset bryder altid igennem natten!
Det er ligegyldigt, hvor mørkt det er.
Selv det svageste lys er stærkere end det dybeste mørke.
Lyset bryder altid igennem natten.
Det har afsløret jeres onde spil.
Det, der blev holdt i ro, kommer frem i lyset.
Lyset bryder altid igennem natten.
Selv det svageste lys er stærkere end det dybeste mørke.
Lyset bryder igennem natten.
Det, der blev holdt i stilhed, kommer frem i lyset.
Lyset bryder for altid igennem natten.