Ordo ab Chao – שפירושו "סדר מתוך כאוס" – הוא המוטו של שיטת הדרגות הגבוהות בבנייה החופשית
המכונה "הנוסח הסקוטי העתיק והמקובל" (AASR).
המונח "סקוטי" אינו מתייחס למקורו הגיאוגרפי של הנוסח; הוא התפתח בעיקר בצרפת של המאה ה-18.
ה-AASR היא אחת ממערכות הדרגות הגבוהות המשפיעות ביותר בבנייה החופשית ברחבי העולם.
אלברט פייק, קצין במלחמת האזרחים האמריקנית וסופר, כיהן כ"ריבון המפקד הגדול" (Sovereign Grand Commander) של
ה"סמכות השיפוט הדרומית" (Southern Jurisdiction) של ה-AASR במשך 32 שנים, עד מותו בשנת 1891.
נחזור למוטו של ה-AASR: "סדר מתוך כאוס".
לפי YouTube, ChatGPT ופלטפורמות דומות, התפיסה שכאוס מתוכנן בכוונה להביא לסדר עולמי חדש נובעת מתיאוריות קונספירציה.
אומרים שהמוטו מסמל את הרעיון שאנשים משיגים סדר פנימי גדול יותר מתוך בורות ואי סדר.
כמה משקיפים שעוקבים מקרוב אחר אירועים גיאופוליטיים, כלכליים וסוציו-פוליטיים עולמיים מגיעים למסקנה אחרת.
ביניהם, למשל, המומחה והסופר הפיננסי הגרמני ארנסט וולף ואת מדען המדינה, העורך והסופר הגרמני פיטר אוז'צ'ובסקי.
בספרו *כאוס*, שיצא לאור ב-2024, מציג אורז'חובסקי דוגמאות מטרידות החושפות את תוכנית האב של האליטה השלטת —
כיצד הם מתכוונים לעורר כאוס ומהי המטרה הסופית שלהם.
אורז'חובסקי מביא ארבע דוגמאות לאופן שבו כאוס נוצר כאמצעי להשגת מטרה:
1. מלחמות וסכסוכים גיאופוליטיים מתודלקים
2. אספקת המזון והאנרגיה משובשת
3. ההגירה ההמונית לאירופה ממשיכה להאיץ
4. החשיבה האנושית עוברת ערעור ובלבול
אורז'קובסקי מסכם זאת בספרו כך:
ציטוט: "הכאוס נועד לזעזע את העולם עד היסוד.
התוכנית הזדונית העומדת מאחוריו היא זו: כאשר הכל קורס, האזרחים – משותקים מפחד – אינם משתוקקים
לדבר מלבד לכך שמישהו ישיב סוף-סוף את הסדר על כנו.
במצב זה, אנשים מוכנים להיכנע לכל תכתיב מצד המושיע-לכאורה שלהם."
התוכנית הבאה בוחנת – באמצעות שלוש נקודות חיכוך עכשוויות (איראן/המזרח התיכון, סין/טייוואן ואוקראינה/רוסיה)
– באיזו מידה התזה של אורז'קובסקי (Orzechowski) תקפה:
האם ניתן לפרש אירועים מסוימים כ"כאוס שנוצר באופן מלאכותי", ומי מפיק מהם תועלת?
1. נקודת חיכוך: מלחמה עם איראן ב-2026 – המזרח התיכון ומצר הורמוז
ב-28 בפברואר 2026, פתחו ישראל וארה"ב במתקפות נגד איראן, לכאורה במטרה למנוע ממנה לפתח נשק גרעיני.
מאז, המצב מתאפיין בדינמיקה של תקיפות נגד יעדים איראניים, צעדי תגובה איראניים נגד ישראל ובסיסים
צבאיים אמריקאיים במזרח התיכון, והפסקות אש זמניות.
ראוי לציין את הנקודות הבאות:
• באמצעות הצהרות ופעולות סותרות, נשיא ארה"ב דונלד טראמפ מוכיח שוב כי הוא התגלמות הכאוס הפוליטי –
תפקיד שכמעט אף פוליטיקאי אחר אינו מגלם באותה מידה.
הוא נוקט גישה בלתי-עקבית:
בעוד שמצד אחד הוא מדבר על סיום המלחמה, מצד שני הוא מכריז על תקיפות נוספות.
• המלחמה נגד איראן משלבת לוחמה קונבנציונלית עם לוחמה פסיכולוגית (PsyOps).
שני ​​המרכיבים – טרור או פעולות איבה מזוינות מצד אחד, וכל צורות הרטוריקה הלוחמנית מצד שני –
פועלים במקביל ומטילים את האוכלוסייה למצב של פחד ואימה.
תופעה זו מכונה גם "אסטרטגיית המתח", והיא מתייחסת לשימוש מכוון בפיגועי טרור או באירועים
אחרים כדי לזרוע פחד ולערער את יציבות האוכלוסייה.
עוד מצוין ב-Criminology Wiki: "יתרה מכך, אסטרטגיית המתח עשויה לשמש להצדקת דיכוי והתערבויות מצד
המדינה, על ידי יצירת רצון ציבורי בצעדים מעין אלה."
או, אם לצטט שוב ​​את אורז'חובסקי: "כשהכול מתפרק, הדבר היחיד שאזרחים מבועתים כמהים לו הוא שמישהו ישיב סוף-סוף את הסדר על כנו."
• מתגברות האזהרות בתקשורת המסונכרנת שמלחמה עם איראן עלולה לגלוש למדינות המפרץ או אפילו להסלים לסכסוך בינלאומי.
בסופו של דבר, יש בכך כדי להצדיק כל צעד, כל הצטברות צבאית וכל צעד צבאי - או לחילופין, סגירת מיצר הורמוז.
סגירת מיצר הורמוז והכאוס הממשמש ובא
בראיון שנערך ב-23 ביולי 2026, הזהיר הפרשן הפוליטי האיראני יליד ארה"ב, סייד מוחמד מרנדי,
מפני הסלמה דרמטית בסכסוך בין ארה"ב לאיראן.
מצר הורמוז – נתיב המים האסטרטגי המקשר בין המפרץ הפרסי למפרץ עומאן – נחשב למוקד הנפיץ והקריטי ביותר להסלמה.
מאמר בפורטל החדשות הכלכליות "ZeroHedge" סיכם זאת כך:
מצר הורמוז מסוכן במיוחד, משום שהוא הופך סכסוך צבאי אזורי לבעיה כלכלית גלובלית.
נתיב המים משמש עורק חיוני לשינוע אנרגיה; משמעות הדבר היא שכל שיבוש ממושך משפיע לא רק על המדינות הלוחמות,
אלא גם על ממשלות, תעשיות וצרכנים במרחק אלפי מיילים משם.
אנליסטים צופים מחסור עולמי בנפט בהיקף של כ-1.5 מיליון חביות ביום.
לארי סי. ג'ונסון, אנליסט לשעבר ב-CIA, מרחיק לכת עוד יותר ומדבר על "הלם אינפלציוני עולמי":
בעוד השווקים העולמיים עדיין מתמקדים במשלוחי נפט דרך המיצר, הם מתעלמים מההשפעה העמוקה של הפסקת אספקת הליום, גופרית ואוריאה.
הכלכלה העולמית כבר מרגישה את השפעות המחסור בחומרי גלם אלו, והעולם עומד בפני זעזוע אינפלציה עולמי.
המומחה והסופר הפיננסי הגרמני ארנסט וולף שותף לדעה זו.
הוא מעריך שיחלפו שבועות - ואולי עוד חודש-חודשיים - עד שמאגרי הנפט והגז האסטרטגיים ימוצו.
התמוטטויות כלכליות יתרחשו.
הוא סבור כי אז תפרוץ מלחמה מחדש ויתחולל זעזוע אנרגיה עולמי.
וולף צופה "זינוק אדיר באינפלציה".
כאוס נוסף צפוי בדמות רעב ומשבר הגירה חדש שייגרם בעקבותיו. ארנסט וולף:
אף שזעזוע האנרגיה הוא רק זעזוע אחד.
הסתיו הזה, אנחנו גם עומדים בפני הלם שני - כזה שיהיה הרבה יותר גרוע.
זה הרעב האדיר שמאיים על אפריקה במיוחד, כי לא ניתן עוד להעביר דשן דרך מיצר הורמוז והמחירים מרקיעים שחקים".
כשנשאל האם הוא מצפה לרעב באירופה, ענה וולף:
לא רעב, אלא משבר הגירה חדש.
ברור כי אם אכן יסבלו תושבי אפריקה מרעב – כפי שצפוי לקרות בקניה, בזמביה, באתיופיה ובמספר מדינות במערב היבשת –
גם מדינות צפון אפריקה יושפעו מכך; ובאשר למזרח התיכון, הדבר נכון גם לגבי מצרים וסוריה.
כתוצאה מכך, ההשפעה תורגש בכל מקום.
מטבע הדברים, הדבר יגביר את הלחץ על אירופה ויטיל עומס כבד עוד יותר על התושבים כאן.
מה יעשו אז האנשים? הם ידרשו ביטחון רב יותר.
מי יספק ביטחון זה? חברות הטכנולוגיה – באמצעות מעקב ומניפולציה.
מסקנת ביניים
ההשלכות מרחיקות הלכת של סגירת מצר הורמוז כתוצאה מהמלחמה עם איראן ממחישות כי הסכסוך מתפתח לכדי
סוגיה כלכלית גלובלית, המשפיעה על צרכנים ברחבי העולם.
נראה כי השפעת המלחמה מכוונת פחות כלפי מדינות ויותר כלפי צרכנים ברחבי העולם – כלפי הציבור הרחב ומעמד הביניים.
מאמר בפלטפורמת הניתוח העצמאית uncutnews.ch מתאר זאת כ"מלחמה על אספקת האנרגיה העולמית":
עדויות הולכות ומצטברות מצביעות על כך שתשתיות הנפט והגז הפכו כעת לזירה הממשית של הסכסוך.
בתי זיקוק, צינורות, מסופי יצוא, מכליות ושני נקודות החנק הימיות הקריטיות ביותר בעולם - מיצר הורמוז ומצר באב אל-מנדב - הופכים
יותר ויותר למרכיבים מרכזיים בתכנון צבאי עבור כל הצדדים לסכסוך.
הסכנה האמיתית טמונה באפשרות של מספר נקודות הבזק שיסלימו בו-זמנית: הורמוז, באב אל-מנדב, שדות נפט סעודים,
מתקני LNG קטארים, שדות גז ישראליים ובסיסי צבא אמריקאים.
בתרחיש כזה, מלחמה אזורית תהפוך לזעזוע אנרגיה וכלכלי עולמי.
בפוסט בטלגרם ב-1 ביוני, וולף ניסח זאת כך:
המלחמה שבה מעורבות ארהב, ישראל ואיראן היא למעשה מלחמה שמנהלות ענקיות הטכנולוגיה והפיננסים
מוול סטריט ומעמק הסיליקון נגד מעמד הביניים העולמי.
מחסור באנרגיה והעלאות מחירים, שייגרמו באופן מכוון, יובילו לחורבנם של מיליוני עסקים קטנים ובינוניים."
ארנסט וולף ופרשנים עצמאיים אחרים מבססים את ניתוחם על התזה של אורז'כובסקי, שלפיה "סדר עולמי חדש" – המאופיין בדיקטטורה דיגיטלית
ובשליטה מוחלטת – נועד לצמוח מתוך כאוס עולמי מתוזמר ומסלים:
• משברי אנרגיה ומשברים אחרים מתוזמרים, כך נראה, באופן מכוון כדי להגביר את הלחץ על האוכלוסייה,
להאיץ את הדיגיטליזציה, ואולי אף לכפות סגרים חדשים.
• מטבעות דיגיטליים של בנקים מרכזיים (CBDCs) – כלומר, כסף דיגיטלי של הבנק המרכזי – עתידים להיות מושקים
כדי לאפשר מעקב דיגיטלי וחלק אחר תזרימים פיננסיים.
במאמר מ-פברואר 2024, תיאר ארנסט וולף כיצד כסף דיגיטלי זה של הבנק המרכזי מתוכנן להיות ניתן לתכנות:
ארנסט וולף: "אסור לנו ללכת שולל:
סוג זה של "כסף ניתן לתכנות" מבשר את קץ החירות הפיננסית ומסמל שליטה ממשלתית מוחלטת באמצעות הבנק המרכזי.
המשמעות היא שיוכלו להכתיב לנו לא רק כמה מותר לנו להוציא, אלא גם על מה מותר לנו להוציא את הכסף, ומתי והיכן לעשות זאת.
יתרה מכך, הגישה לכספים עלולה להיחסם לחלוטין בכל עת, או – בהתאם למודל הסיני – אנו עלולים להיות כפופים ל"מערכת דירוג חברתי"
המחייבת אותנו לציית להנחיות הממשלה; שאם לא כן, נישאר ללא כסף כלל.
• כתוצאה נוספת של משברים כלכליים וחברתיים, הנפגעים ידרשו הכנסה בסיסית ללא תנאי.
לדברי וולף, הוא גם יונפק באופן בלעדי בצורה של CBDCs.
ארנסט וולף מסכם זאת כך:
ארנסט וולף: "מיצר הורמוז חסום - ומאגרי הנפט בארה"ב ימוצו בעוד מספר שבועות".
מה שפוליטיקאים והתקשורת משווקים כ"תהליך שלום" הוא, למעשה, זעזוע אנרגטי שתוכנן במכוון:
מנוף לכסף הניתן לתכנות, לשליטה מוחלטת ולכינונה של דיקטטורה דיגיטלית המאפילה על כל הדיקטטורות בהיסטוריה.
להלן נבחן בקצרה שתי נקודות חיכוך מרכזיות נוספות.
2. נקודת חיכוך: הסכסוך בין אוקראינה לרוסיה.
כפי ש-Kla.TV הראתה במספר שידורים, האוכלוסייה מוחזקת במצב של מתח וחוסר ודאות מתמידים מאז ימי
המלחמה הקרה (1945–1991) בין ארה"ב לבין ברית המועצות.
מצב זה הוביל למרוץ חימוש נרחב – לרבות בתחום הגרעיני.
גם לאחר המלחמה הקרה, נותר פוטנציאל מתמשך לעימות ולמתח בין נאט"ו לבין רוסיה.
הדבר הוחמר עוד יותר בעקבות מה שמכונה "התרחבות נאט"ו מזרחה", שהחלה ב-1999, וכן בעקבות ההפיכה הבלתי-חוקתית נגד הממשלה בקייב ב-2014.
בסופו של דבר, הסכסוך הסלים עם פלישת כוחות רוסיים לאוקראינה ב-24 בפברואר 2022.
הדעות חלוקות בשאלה: "מי אשם במלחמה באוקראינה?"
נראה כי שאלה זו מובילה לסוגיה צדדית.
במקביל, נושא זה מעורר ויכוחים סוערים ומפלג חברות, מדינות ואפילו אנשי תקשורת עצמאיים.
תומכי התזה של "אורדו אב צ'או" ("סדר מתוך הכאוס") - כמו ארנסט וולף, פיטר אורז'כובסקי ודיוויד איקה - טוענים
שמלחמות, כמו גם מתחים עם פוטנציאל להסלים למלחמה, מתוכננות, מעוררות ומנוצלות בכוונה ואסטרטגית למטרות ספציפיות.
המטרה, אפוא, היא לחשוף את מעוררי המלחמה האמיתיים, כמו גם את האנשים הפועלים מאחורי הקלעים שמתזמרים את הסכסוכים המזוינים הללו.
למשל, ידוע כי התכנון האסטרטגי של נאט"ו החל כבר ב-1939 במסגרת "המועצה ליחסי חוץ" (CFR).
אלן וו. דאלס, חבר בדרגה ה-33 בבונים החופשיים, עמד בראש קבוצת החימוש במסגרת פרויקט "מחקרים על מלחמה ושלום"
של ה-CFR – או במילים אחרות, התכנון האסטרטגי עבור נאט"ו.
סרט תיעודי על נאט"ו מבית Kla.TV חשף כיצד הארגון לא רק מלבה מלחמות, אלא גם משמש ככלי להסחת דעת.
היסטריה המלחמתית כולה נועדה להסיט את תשומת הלב ממאמצים מקבילים להרחבת השליטה הדיגיטלית המקיפה ולכינון "סדר עולמי חדש".
מהן ההשלכות של הכאוס שחוללה המלחמה באוקראינה, ולאן עשויה התפתחות זו להוביל?
ההשלכה הברורה ביותר היא שההכנות למלחמה אפשרית בעיצומן, וסכסוך כזה עלול לפרוץ בכל רגע:
• כתבה שפורסמה ב-25 ביולי באתר החדשות הפיננסיות "ZeroHedge" דנה ב"פרויקט החימוש של אירופה".
נאטו התחייבה לחבריה למטרה ארוכת הטווח של הוצאה של 5% מהתמ"ג מדי שנה על צרכי הגנה וביטחון עד 2035".
במקביל, ביולי 2026, דיווחה הברית כי בעלות הברית האירופיות וקנדה כבר הגדילו את הוצאות הביטחון
הבסיסיות שלהן לשנת 2025 בכמעט 20% בהשוואה לשנה הקודמת.
• בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה, נטל האיחוד האירופי תפקיד מרכזי בחיזוק מוכנות ההגנה האירופית באמצעות שורה של יוזמות רגולטוריות.
ב-24 בפברואר דיווח המגזין המקוון *Telepolis* כי כעת מוקצים מיליארדי דולרים במימון כדי
להכין את התעשייה האירופית לכלכלת המלחמה המתוכננת.
החל מ-30 בדצמבר 2025, תוכל בריסל להתערב בשרשראות האספקה ​​האזרחיות של תעשיית הביטחון – צעד המקביל למעשה למעבר לכלכלת מלחמה.
• בראשית שנת 2024 חשפה גרמניה את הגרסה הראשונית של "תוכנית המבצעים של גרמניה" (OPLAN DEU).
התוכנית מתוארת כ"מרכיב צבאי חיוני במערך ההגנה הכולל של גרמניה".
האתר bundeswehr.de מציין במפורש:
גורם מרכזי המשפיע על תוכנית המבצעים עבור גרמניה (OPLAN DEU) הוא מחויבותה של גרמניה לברית, הנובעת
ממיקומה הגיאו-אסטרטגי כמוקד מרכזי של נאט"ו בלב אירופה.
בתרחיש של משבר, תידרש בתוך פרק זמן של שישה חודשים פריסה של עד 800,000 חיילי בעלות הברית ו-200,000 כלי רכב דרך
גרמניה – לרבות מתן המעטפת הלוגיסטית והתחזוקתית הנדרשת עבורם.
• בנוסף לתוכנית המבצעים עבור גרמניה, בוצע ארגון מחדש גם בתשתית כוח האדם הנדרשת להגנה הלאומית והקולקטיבית.
עם כניסתו לתוקף של "החוק למודרניזציה של השירות הצבאי" ב-1 בינואר 2026, חודשו הליכי הרישום והבדיקות הרפואיות לצעירים.
נכון לעכשיו לא מתוכנן גיוס חובה, אך ניתן יהיה להורות עליו אם המצב הביטחוני ישתנה.
• נאט"ו מרחיבה את הלוגיסטיקה הצבאית שלה באגף המזרחי.
הדבר כולל מסדרונות שינוע, יכולות אחסון ומערכות אספקה ​​שנועדו לאפשר פריסה מהירה ותמיכה מתמשכת בכוחות מזוינים.
• מאז המתקפה הרוסית על אוקראינה ב-24 בפברואר 2022, כ-7 מיליון בני אדם עזבו את אוקראינה כדי למצוא מקלט במדינות אחרות.
למעלה מ-4 מיליון בני אדם קיבלו מעמד של הגנה זמנית באיחוד האירופי בלבד.
• בעקבות המתקפה הרוסית על אוקראינה, היקף ייצוא התבואה האוקראיני צנח זמנית בשיעור של עד 80%, לאחר שנחסמו נמלי מפתח בים השחור.
רק הודות לנתיבי תחבורה חלופיים ולהסכם התבואה, ניתן היה לשקם באופן חלקי את היקפי הייצוא.
• המלחמה באוקראינה שינתה מהותית את אספקת הגז של גרמניה.
ההסתמכות של עשרות שנים על גז צינורות רוסי הסתיימה לאחר שהאספקה ​​ירדה בחדות.
זה הוביל למשבר אנרגיה, לעלייה במחירי הגז ולשינוי במדיניות האנרגיה הגרמנית לכיוון מקורות
אספקה ​​חלופיים ואבטחת אספקה ​​גדולה יותר.
המתקפה על צינורות נורד סטרים בספטמבר 2022 החמירה עוד יותר את המצב.
• המלחמה באוקראינה מטילה עומס משמעותי על הכלכלה הגרמנית.
משבר האנרגיה, העלייה במחירים, השיבושים בשרשראות האספקה ​​ועלויות הייצור הגבוהות פוגעים קשות
במיוחד במגזר התעשייתי ושוחקים את כוח הקנייה.
מסקנת ביניים
רמת החיים של האוכלוסייה בגרמניה ובאירופה השתנתה באופן משמעותי מאז פרוץ המלחמה באוקראינה בשנת 2022.
אם משברים אחרים – כגון משבר הגירה או אינפלציה – יחריפו, או אף אם תפרוץ מלחמה גלויה, התזה של אורז'קובסקי עלולה להתברר כנכונה:
כשהכול מתפרק, אזרחים המשותקים מפחד אינם חפצים בדבר מלבד שמישהו ישיב סוף-סוף את הסדר על כנו.
בשלב זה, אנשים מוכנים להיכנע לכל תכתיב מצד "הגואל" הנבחר.
3. מוקד נפיץ ומסוכן ביותר: טייוואן והסיכון להסלמה בין ארה"ב לסין
מבט קצר על הסלמה אפשרית הקשורה לטייוואן:
לסכסוך זה חשיבות מיוחדת, שכן טייוואן עלולה להפוך למוקד נפיץ ומסוכן ביותר לעימות ישיר בין המעצמות הגדולות – ארה"ב וסין.
הסלמה כזו עלולה להוביל להשלכות בינלאומיות מרחיקות לכת, ואף לטמון בחובה פוטנציאל להוביל לעימות עולמי.
סין רואה בטייוואן חלק משטחה.
טייוואן רואה בעצמה דמוקרטיה עצמאית.
ארצות הברית תומכת בטייוואן מבלי להכיר בה רשמית כמדינה עצמאית.
במשך עשרות שנים, ארצות הברית מספקת לטייוואן מערכות נשק וטכנולוגיות הגנה, לרבות מערכות הגנה אווירית,
טילים, מערכות מכ"ם, כלי שיט ומטוסי קרב מודרניים.
עם זאת, כפי שמציין האתר "ZeroHedge", חשוב גם לקחת בחשבון שמצר טייוואן מהווה את נקודת המפגש
המסוכנת ביותר בין עוצמה צבאית לבין הכלכלה העולמית.
מדובר במצב נפיץ שבו שלובים זה בזה ריבונות טריטוריאלית, תחרות צבאית והיסודות הטכנולוגיים של הכלכלה העולמית.
המאמר מה-25 ביולי מציין במפורש:
דבר זה ממחיש כי סוגיית טייוואן חורגת הרבה מעבר לאי עצמו.
כל עימות רציני יסכן באופן מיידי את אחד האזורים הטכנולוגיים והכלכליים החשובים בעולם – דבר שיהיו לו
השלכות על ייצור מוליכים-למחצה, סחר ימי, שווקים פיננסיים ושרשראות אספקה ​​גלובליות.
אי לכך, משבר צבאי במצר טייוואן עלול להוביל להשלכות כלכליות עוד בטרם יסלים העימות לכדי מלחמה כוללת.
החשיבות האסטרטגית של האזור משמעותה שלקהילה הבינלאומית יש אינטרס ברור למנוע הסלמה; עם זאת,
היא גם מרמזת כי גורמים רבים עלולים להיפגע מכך.
לפיכך, אין לשלול את האפשרות שמשבר טאיוואן לא רק יוביל להשלכות צבאיות, אלא גם ישמש זרז למשברים כלכליים רחשי-היקף שישפיעו על
צרכנים, על הציבור הרחב ועל עסקים קטנים ובינוניים ברחבי העולם.
מצב זה עשוי ליצור קרקע פורייה להגברת הקבלה הציבורית של מטבעות דיגיטליים של בנקים מרכזיים
(CBDCs) ושל הרעיון של הכנסה בסיסית גלובלית.
לדעתו של וולף, הדבר יסמן את קץ החירות הפיננסית ואת כינונה של דיקטטורה עולמית.
תוהו ובוהו ומשברים כהזדמנות
אם התזה של "סדר מתוך הכאוס" (*Ordo ab Chao*) אכן נכונה – ותומכיה רואים לכך אינדיקציות רבות – הרי שהיא מרמזת כי מלחמות
אינן פורצות במקרה גרידא, וגם אינן מכוונות להשמדת האנושות.
משברים נתפסים כאמצעי לכינון סדר עולמי חדש בתוך החברה, ולהצגת סדר זה כדבר רצוי.
בדרך זו, מתכנני "הסדר העולמי החדש" שואפים להנציח מוקדי חיכוך שונים – בהם הסכסוכים באוקראינה ומול איראן, וכן סוגיית טייוואן.
בהתאם להתפתחות האירועים, הם יכולים לבחור איזה מנגנון ספציפי להפעיל מתוך המשברים הנוצרים.
בין אם מדובר במשבר כלכלי, אנרגטי או משבר הגירה – ואף במלחמה חמה או במשבר חדש הקשור לכאורה למגפה – הם נוקטים צעדים ההולמים את
המצב, תוך שהם דוחקים בהדרגה את יריבם אל תוך מלכודת ומצב של מצוקה.
אולם מנקודת מבט היסטורית, משברים יכולים לשמש גם כזרזים לשינוי חברתי.
במהלך משבר ה-COVID, יותר אנשים מאי פעם החלו להטיל ספק בדעות הרווחות של פוליטיקאים ותקשורת.
הם שמו לב לעקרון "אורדו אב צ'או", לפיו ניתן לנצל משברים - כמו המגיפה לכאורה - כדי להנהיג חוקים
וצעדים חדשים שעלולים להוביל לדיקטטורה בריאותית עולמית.
ארנסט וולף שותף לדעה זו.
בעוד וולף מצפה שהמשברים יתגברו, הוא רואה בהם בו זמנית נקודת מפנה.
כשנשאל מה עדיין נותן לו תקווה בזמנים מטורפים אלה, הוא ענה:
ארנסט וולף: "העובדה שההמצאות הגדולות ביותר של האנושות תמיד הופיעו במצבים הקשים ביותר."
ובכן, נולדתי בסין.
התו הסיני למילה "משבר" מורכב משני סמלים: האחד מסמל סכנה והשני מסמל הזדמנות.
אני מאמין שלמרות הסכנות האורבות לנו, עלינו להכיר בהזדמנויות שמציגות את עצמן.
ואני בדעה שאנו נמצאים בסופו של תהליך התפתחות משמעותי.
ובכן, הגענו לסופה של המערכת המונעת על ידי כסף.
אנו עוברים למערכת המונעת על ידי נתונים.
וכאן עולה השאלה: מי שולט בנתונים הללו?
האם מספר קטן מאוד של אנשים ימשיך לעשות זאת לטובתם האישית?
או שמא קיימת אפשרות להנגיש מידע זה לכולם, ובכך ליצור עולם יפה הרבה יותר מכל מה שחווינו במאות השנים האחרונות?
אני מאמין שזוהי בדיוק הבחירה הניצבת בפנינו.
וכל מי שמבקש להעניק משמעות לחייו, ראוי שיחתור אל החלופה הטובה מבין השתיים.
אם ברצונכם להעמיק בנושא וללמוד כיצד ניתן לנצל משברים כהזדמנויות לשינוי, אנו ממליצים על נאומו מעורר ההשראה ופורץ הדרך
של איבו סאסֶק (Ivo Sasek) בכנס החברים הבינלאומי לשנת 2026:
אמנות-העל של הלוחמה הרוחנית – כנס החברים הבינלאומי 2026 (בהשתתפות איבו סאסֶק), 9 במאי 2026
שיר: אני מנסה לפרוץ החוצה מהכלוב הזה המקיף אותי.
איך הגעתי לכאן?
איך אני יוצא שוב?
הידיים האלה רוצות לעזור - לעזור לעולם אכול בשנאה.
אבל משהו היכה בי חזק ועצר את מה שרציתי להתחיל.
רבים ניסו לעזור לי והציעו עצות רבות.
כולם היו לשווא.
מה שהציל אותי היה דבר אחד: הניצוץ הקטן של האמת.
זה הוציא אותי מהגיהנום.
הו, אני אף פעם לא מוותר כי האור פורץ דרך הלילה.
זה לא משנה כמה חשוך.
גם האור הקטן ביותר חזק יותר מהחושך העמוק ביותר.
האור בוקע מבעד ללילה.
הוא חשף את המשחק המרושע שלך.
מה שהיה נסתר יוצא אל האור.
האור תמיד בוקע מבעד ללילה.
הונאה יומיומית עצומה:
זה לטובתך, הם אומרים בחיוך.
כולנו עושים את כל מה שהם דורשים.
ובכל זאת, הם לעולם אינם מסופקים.
הם אינם חדלים מתאוות-הבצע האינסופית שלהם.
כך זה יימשך עד שנכיר באמת.
הו, זמנם חלף, שכן: האור בוקע מבעד ללילה!
אין זה משנה עד כמה המצב עגום.
האור הקטן ביותר חזק יותר מהחושך העמוק ביותר.
האור בוקע מבעד ללילה.
הדבר חשף את המשחק הבוגדני שלכם.
מה שהיה נסתר יוצא אל האור.
האור תמיד בוקע מתוך הלילה.
אי אפשר לעצור אותנו עד שנגיע אל המטרה.
לא נוותר.
האור ימשיך לגדול.
העוקץ ניטל מן הלילה, שכן האור תמיד בוקע מבעד לחושך!
אין זה משנה עד כמה חשוך המצב.
האור הקטן ביותר חזק מן החושך העמוק ביותר.
האור תמיד בוקע מבעד ללילה.
הוא חשף את המשחק הזדוני שלך.
מה שהיה חבוי בדממה יוצא כעת אל האור.
האור תמיד בוקע מבעד ללילה.
האור הקטן ביותר חזק יותר מהחושך העמוק ביותר.
האור בוקע מבעד ללילה.
מה שהיה חבוי בדממה יוצא אל האור.
האור בוקע מבעד ללילה – לעד.