„Ordo ab Chao” – magyarul „Rend a káoszból” – ez a mottója az „Öreg és Elfogadott Skót Rítus”
(rövidítve: AASR) szabadkőműves magasfokú rendszerének.
A „skót” elnevezés nem utal a rítus földrajzi eredetére, amely a 18. században elsősorban Franciaországban alakult ki.
Az AASR világszerte a szabadkőművesség egyik legbefolyásosabb magas fokozatú rendszerének számít.
Albert Pike, az amerikai polgárháborús tiszt és író 32 éven át, 1891-ben bekövetkezett haláláig az
AASR déli joghatóságának „Legfőbb Nagymestere” volt.
Vissza az AASR mottójához – „Rend a káoszból”.
A YouTube, a ChatGPT és társai szerint az a feltételezés, miszerint a káoszt szándékosan idézik elő egy új világrend
létrehozása érdekében, összeesküvés-elméletekből származik.
A mottó szimbolikusan kifejezi azt az elképzelést, hogy az ember a tudatlanságból és a
rendezetlenségből eljut a nagyobb belső rendhez.
Néhány szakértő, aki figyelmesen követi a világ geopolitikai, gazdasági és
szociálpolitikai eseményeit, más következtetésre jut.
Köztük van például a német pénzügyi szakértő és szerző, Ernst Wolff, valamint a német
politológus, szerkesztő és szerző, Peter Orzechowski.
2024-ben megjelent „Chaos” című könyvében Orzechowski riasztó példákon keresztül feltárja a hatalmi elit fő
tervét, hogy hogyan fog káoszt teremteni, és mi a végső célja.
Orzechowski négy példát hoz fel arra, hogyan hoznak létre káoszt eszközként egy cél elérése érdekében:
1. A háborúk és a geopolitikai konfliktusok tovább fokozódnak
2. Az élelmiszer- és energiaellátás zavart szenved
3. Az Európába irányuló tömeges bevándorlást továbbra is erőteljesen ösztönzik
4. Az emberek gondolkodása összezavarodik
Orzechowski könyvében a következőképpen foglalja össze a dolgot.
Idézet: „A káosz a világ alapjait fogja megrázni.”
A mögöttes alattomos terv: ha minden felborul, a teljesen megrémült polgárok semmi mást nem kívánnak
jobban, mint hogy végre valaki ismét rendet teremtsen.
„Az emberek ekkor készek alávetni magukat az állítólagos megmentő minden parancsának.”
A következő adás három aktuális konfliktusfészek – Irán/Közel-Kelet, Kína/Tajvan és
Ukrajna/Oroszország – példáján keresztül vizsgálja, hogy Orzechowski tézise milyen mértékben igazolódik:
Bizonyos események „mesterségesen előidézett káosznak” értelmezhetők-e, és ki profitál belőlük?
1. Válságfészek: az iráni háború 2026-ban – Közel-Kelet és a Hormuzi-szoros
Azzal az ürüggyel, hogy meg akarják akadályozni Irán atomfegyver-fejlesztését, 2026. február 28-án Izrael és
az Egyesült Államok megkezdték támadásaikat Irán ellen.
Azóta egymást követik az iráni célpontok elleni támadások, az Irán által Izrael és a Közel-Kelet amerikai
katonai létesítményei ellen indított megtorló csapások, valamint az ideiglenes fegyverszünetek.
Ezzel kapcsolatban a következőket kell megállapítani:
• Donald Trump amerikai elnök ellentmondásos kijelentéseivel és cselekedeteivel ismét bebizonyítja, hogy ő a
politikai káosz megtestesítője, akit aligha tudna más politikus úgy megtestesíteni, mint ő.
Egyszer azt mondja, hogy „Hü”, egyszer pedig „Hott”:
Miközben egyrészt a háború végéről beszél, másrészt további támadásokat jelent be.
• Az iráni háború a hagyományos és a pszichológiai hadviselés (PsyOps) keveréke.
Mindkét elem – a terror, illetve a fegyveres erőszakkal járó háborús cselekmények, valamint mindenféle
háborús retorika – együttesen hatnak arra, hogy a lakosságot „félelemben és rettegésben” tartsák.
Ezt „feszültségstratégiának” is nevezik, és azt jelenti, hogy terrorista vagy egyéb eseményeket használnak
fel arra, hogy félelmet keltsenek és bizonytalanságot teremtsenek a saját lakosság körében.
A kriminológiai wikiben továbbá ez áll: „Ezenkívül a feszültségkeltés stratégiája az állami represszív
intézkedések és beavatkozások igazolására is szolgálhat, mivel erősíti a lakosság állami beavatkozás iránti igényét.”
Vagy, ismét Orzechowski szavaival élve: „Amikor minden felborul, a teljesen megrémült polgárok semmi mást nem
kívánnak jobban, mint hogy végre valaki ismét rendet teremtsen.”
• Az egységes álláspontot képviselő média tele van figyelmeztetésekkel, miszerint az iráni háború
kiterjedhet a Perzsa-öbölbeli államokra, vagy akár nemzetközi konfliktussá is eszkalálódhat.
Így végső soron bármilyen intézkedés, bármilyen katonai felfegyverkezés és bármilyen katonai
akció igazolható – akár a Hormuzi-szoros lezárása is.
A Hormuzi-szoros lezárása és a fenyegető káosz
Az Egyesült Államokban született iráni politikai elemző, Seyed Mohammad Marandi egy 2026. július 23-i
interjúban figyelmeztetett az Egyesült Államok és Irán közötti konfliktus drámai eszkalációjára.
A Hormuzi-szoros – a Perzsa-öböl és az Ománi-öböl közötti stratégiai fontosságú szoros –
lenne a feszültség fokozódásának kritikus pontja.
A „ZeroHedge” pénzügyi és hírportálon megjelent cikk a következőképpen foglalta össze a helyzetet:
„A Hormuzi-szoros különösen veszélyes, mivel egy regionális katonai konfliktust globális gazdasági problémává alakít.”
„A vízi út az energia szállításának kulcsfontosságú útvonalát képezi, ami azt jelenti, hogy minden hosszabb ideig tartó
zavar nem csupán a háborúzó országokat érinti, hanem több ezer kilométerre lévő kormányokat, iparágakat és fogyasztókat is.”
Az elemzők napi körülbelül 1,5 millió hordós globális olajhiányt jósoltak.
Larry C. Johnson, a CIA volt elemzője még ennél is tovább megy, és „globális inflációs sokkról” beszél:
„Miközben a világpiacok továbbra is a szoroson keresztül szállított olajra figyelnek, figyelmen kívül
hagyják a hélium-, kén- és karbamid-szállítások leállásának mélyreható következményeit.”
„A világgazdaság máris érezni kezdi e nyersanyagok csökkenő kínálatának következményeit, és
a világ globális inflációs sokkot fog átélni.”
Ugyanezt a véleményt osztja a német pénzügyi szakértő és szerző, Ernst Wolff is.
Úgy becsüli, hogy hetek, esetleg még egy-két hónap múlva kimerülnek a stratégiai olaj- és gázkészletek.
Gazdasági összeomlások fognak bekövetkezni.
Úgy véli, hogy akkor a háború újra ki fog törni, és világméretű energiaválság fog bekövetkezni.
Wolff „az infláció rendkívül erőteljes emelkedésével” számol.
Az éhínség és az abból fakadó új migrációs válság miatt további káosz fenyeget. Ernst Wolff:
„Bár az energiasokk csupán egy sokk.
Ezen az őszön egy második sokkot is átélünk majd, amely még ennél is sokkal súlyosabb lesz.
„És ez az a hatalmas éhínség, amely főként Afrikát fenyegeti, mivel a Hormuzi-szoroson keresztül már nem lehet műtrágyát
szállítani, és emiatt a műtrágya ára az egekbe szökött.”
Arra a kérdésre, hogy számít-e éhínségre Európában, Wolff így válaszolt:
„Nem éhínséggel, hanem egy új migrációs válsággal.”
Nos, teljesen, teljesen egyértelmű, hogy ha Afrikában valóban éheznek az emberek – és ez Kenyában,
Zambiában, Etiópiában, valamint nyugaton több országban is így van –, akkor ez mindenhol így van.
És ez az észak-afrikai országokat is el fogja érni; vagyis akkor a Közel-Keleten mind Egyiptomot, mind Szíriát.
Nos, ez mindenhol hatással lesz.
Ez természetesen fokozni fogja az Európára nehezedő nyomást, és ezzel ismét még nagyobb
nyomás alá fogja helyezni az itteni embereket.
Mit fognak akkor az emberek tenni? Nagyobb biztonságot fognak követelni.
„Ki fogja biztosítani számukra a biztonságot? Az informatikai óriáscégek, megfigyelés és manipuláció révén.”
Közbenső összefoglalás
Az iráni háború következtében a Hormuzi-szoros lezárásának messzemenő következményei egyértelműen rámutatnak
arra, hogy a háború globális gazdasági problémává szélesedik ki, és világszerte érinti a fogyasztókat.
Úgy tűnik, hogy a háború hatásai kevésbé az államok ellen, mint inkább a világszerte élő fogyasztók,
a nagyközönség és a középosztály ellen irányulnak.
Az uncutnews.ch független elemzőportálon megjelent cikk ezt „a világ energiaellátásáért folyó háborúnak” nevezi:
„Egyre több jel utal arra, hogy az olaj- és gázipari infrastruktúra mára valódi csatatérré vált.”
„A finomítók, a csővezetékek, az exportterminálok, a tartályhajók, valamint a világ két legfontosabb tengeri szűk
keresztmetszete – a Hormuzi-szoros és a Bab el-Mandeb-szoros – egyre inkább a konfliktusban részt vevő
valamennyi fél katonai terveinek középpontjába kerülnek.”
A valódi veszély abban rejlik, hogy több válságfészek is egyszerre eszkalálódhat: Hormusz, Bab el-Mandeb,
szaúdi olajmezők, katari LNG-létesítmények , izraeli gázmezők és amerikai katonai támaszpontok.
Ekkor egy regionális háború globális energia- és gazdasági válsággá alakulna.
Wolff egy június 1-jei Telegram-bejegyzésben a következőképpen határozta meg:
„Az USA és Izrael Irán elleni háborúja valójában a Wall Street és a Szilícium-völgy technológiai és
pénzügyi óriásainak háborúja a globális középosztály ellen.”
„A szándékos energiaellátási hiány és az árak emelése millióknyi kis- és középvállalkozást fog csődbe taszítani.”
Ernst Wolff és más független megfigyelők Orzechowski azon téziséből indulnak ki, miszerint egy tervszerű,
fokozatosan növekvő globális káosz révén egy digitális diktatúrára és teljes ellenőrzésre épülő új világrend jön létre:
• Az energiaválságot és az egyéb válságokat szándékosan idézték elő, hogy még nagyobb nyomást gyakoroljanak
az emberekre, előmozdítsák a digitalizációt, és esetleg új lezárásokat is elrendeljenek.
• A CBDC-ket , azaz a digitális központi banki pénzt bevezetni kívánják annak érdekében, hogy a
pénzmozgások teljes mértékben nyomon követhetők legyenek.
Egy 2024. februári cikkében Ernst Wolff leírta, hogyan lehetne ezt a digitális központi banki pénzt programozhatóvá tenni:
„Semmiképpen sem szabad, hogy megtévesztsenek minket:
Egy ilyen programozható pénz a pénzügyi szabadság teljes végét és az állam – a központi bank
formájában – általi teljes körű megfigyelést jelenti.
A programozható pénz azt jelenti, hogy nem csak azt írhatják elő nekünk, hogy mennyit
költhetünk, hanem azt is, mire, mikor és hol.
Ezen felül bármikor teljesen elzárhatják előlünk a pénzforrást, vagy – a kínai példát követve – alávethetnek minket egy
társadalmi hitelrendszernek, amely arra kényszerít, hogy engedelmeskedjünk az adott kormány
előírásainak – vagy pedig pénz nélkül maradjunk.”
• A gazdasági és társadalmi válságok további következményeként az érintettek egyetemes alapjövedelmet fognak követelni.
Wolff szerint a pénzt kizárólag CBDC-k formájában fogják kibocsátani.
Ernst Wolff a következőképpen foglalja össze:
„A Hormuzi-szoros lezárva van – és az amerikai olajtartalékok néhány héten belül kimerülnek.”
Amit a politika és a média békefolyamatként tálal, az valójában egy szándékosan előidézett energiasokk:
„A programozható pénz, a teljes ellenőrzés és egy olyan digitális diktatúra kiépítésének eszközeként,
amely a történelem összes diktatúráját felülmúlja.”
Az alábbiakban két további fontos válságfészeket veszünk röviden górcső alá.
2. Válságfészek: az ukrán–orosz konfliktus
Ahogyan a Kla.TV több adásában is bemutatta, a lakosságot már az Egyesült Államok és a Szovjetunió közötti
„hidegháború” (1945–1991) ideje óta folyamatosan „feszültségben” és „bizonytalanságban” tartották.
Ez egy igazi fegyverkezési versenyhez vezetett – a nukleáris területen is.
A „hidegháború” helyébe a NATO és Oroszország közötti tartós konfliktus- és feszültségforrás lépett.
Ezt tovább szította az úgynevezett NATO keleti bővítése 1999-től kezdődően, valamint a
2014-es, alkotmányellenes kormányváltás Kijevben.
Végül a konfliktus 2022. február 24-én az orosz csapatok ukrajnai bevonulásával eszkalálódott.
A „Ki a hibás az ukrajnai háborúért?” kérdésről a vélemények jelentősen eltérnek egymástól.
Úgy tűnik, hogy ez a kérdés inkább zsákutcába vezet.
Ugyanakkor ellentmondásos vitákat vált ki, és megosztja a társadalmakat, a népeket egymás
között, valamint a független újságírókat is.
Az „Ordo ab Chao” elmélet képviselői, mint például Ernst Wolff, Peter Orzechowski vagy David Icke, abból indulnak ki, hogy a
háborúkat, valamint a háborúig is eszkalálódhat feszültségeket célzottan és
stratégiailag megtervezik, provokálják és kihasználják.
Ennek következtében az a cél, hogy leleplezzük a háborúk valódi szítóit, valamint a
fegyveres konfliktusok háttérszereplőit és irányítóit.
Például köztudott, hogy a NATO stratégiai tervezése már 1939-ben a Külkapcsolatok Tanácsában (CFR) zajlott.
Allen W. Dulles, a 33. fokozatú szabadkőműves, a CFR „War and Peace-Studies” nevű fegyverkezési
munkacsoportját vezette – vagyis a NATO stratégiai tervezését.
A Kla.TV NATO-ról szóló dokumentumfilm bemutatta, hogy a NATO egyrészt hogyan hajtja előre az egész háborús uszítást,
másrészt viszont hogyan szolgál elterelő manőverként is.
Az egész háborús hisztéria célja, hogy elterelje a figyelmet az egyidejűleg folyó törekvésekről, amelyek célja egy átfogó
digitális ellenőrzés kiépítése és egy új világrend létrehozása.
Milyen következményekkel jár az ukrajnai háború által kiváltott káosz, és hová vezethet ez a fejlemény?
A legnyilvánvalóbb következmény az, hogy egy esetleges háborúra való felkészülés teljes
gőzzel folyik, és a háború bármikor kitörhet:
• A „ZeroHedge” pénzügyi és hírportálon július 25-én megjelent cikk „Európa újrafegyverkezési projektjéről” beszél.
„A NATO arra kötelezte tagállamait, hogy 2035-ig évente a GDP 5%-át fordítsák védelemre és a
védelemmel kapcsolatos biztonsági igényekre.”
Ugyanakkor a szövetség 2026 júliusában közölte, hogy az európai szövetségesek és Kanada 2025-ben már közel 20%-kal
növelték alapvető védelmi kiadásaikat az előző évhez képest.”
• Oroszország ukrajnai bevonulása után az EU számos szabályozási kezdeményezés révén központi szerepet
vállalt az európai védelmi készültség megerősítésében.
A „Telepolis” online magazin február 24-én arról számolt be, hogy az európai ipart most több
milliárddal készítik fel a tervezett háborús gazdaságra.
2025. december 30-tól tehát Brüsszel beavatkozhat a hadiiparral kapcsolatos polgári ellátási
láncokba, ami gyakorlatilag háborús gazdaságnak felel meg.
• Németország 2024 elején terjesztette elő a „Németország műveleti terve” (OPLAN DEU) első változatát.
Ez „Németország teljes védelmi rendszerének lényeges katonai eleme”.
A bundeswehr.de oldalon a következő szöveg olvasható:
„Az OPLAN DEU egyik legfontosabb meghatározó tényezője Németország szövetségi kötelezettségvállalása, amely az
ország geostratégiai elhelyezkedéséből fakad, hiszen Németország a NATO központi csomópontjaként szolgál Európa közepén.
„Vészhelyzet esetén akár 800 000 szövetséges katonát és 200 000 járművet kell hat hónapon belül
Németországon keresztül áthelyezni és (...) ellátni.”
• A „Németország” hadműveleti terv mellett a tartományi és szövetségi védelem személyzeti alapjait is átalakították.
Az új, 2026. január 1-jétől hatályba lépett katonai szolgálat modernizációs törvényével újra bevezették a
fiatalok nyilvántartásba vételét és alkalmassági vizsgálatát.
Kötelező behívás egyelőre nem szerepel a tervekben, de a biztonsági helyzet megváltozása esetén elrendelhető.
• A NATO bővíti katonai logisztikai rendszerét a keleti szárnyon.
Ide tartoznak a szállítási folyosók, a raktárkapacitások és az ellátórendszerek, amelyek célja a fegyveres
erők gyorsabb áthelyezésének és ellátásának biztosítása.
• Az Oroszország által 2022. február 24-én Ukrajna ellen indított támadás óta körülbelül hétmillió ember
hagyta el Ukrajnát, és más országokban keresett menedéket.
Csak az EU-ban több mint négy millió ember kapott ideiglenes védelmi státuszt.
• Az orosz támadás után az ukrán gabonaexport időnként akár 80 %-kal is visszaesett, miután a
legfontosabb fekete-tengeri kikötőket blokád alá vonták.
Csak az alternatív szállítási útvonalak és a gabonamegállapodás révén sikerült részben újra növelni az exportot.
• Az ukrajnai háború alapvetően megváltoztatta Németország gázellátását.
Az orosz csővezetéken keresztül szállított gáztól való évtizedes függőség véget ért, miután a szállítások jelentősen visszaestek.
Ennek következtében energiaválság alakult ki, a gázárak meredeken emelkedtek, és a német energiapolitika
átalakult az alternatív beszerzési források felé, valamint a nagyobb ellátásbiztonság irányába.
A 2022. szeptemberi, a Nord Stream gázvezetékek ellen elkövetett merénylet tovább súlyosbította a helyzetet.
• Az ukrajnai háború jelentősen terheli a német gazdaságot.
Az energiaválság, az emelkedő árak, az ellátási láncban jelentkező problémák és a magasabb termelési költségek
elsősorban az ipart gyengítik, és csökkentik a vásárlóerőt.
Közbenső összefoglalás
A német és az európai lakosság életszínvonala az ukrajnai háború 2022-es kitörése óta érezhetően megváltozott.
Amennyiben további válságok – például migrációs vagy inflációs válság – súlyosbodnának, vagy akár nyílt
háború is kitörne, Orzechowski tézise beigazolódhatna:
„Amikor minden felborul, a teljesen megrémült polgárok semmi mást nem kívánnak jobban,
mint hogy végre újra valaki rendet teremtsen.
„Az emberek ekkor készek engedelmeskedni az állítólagos megmentő minden parancsának.”
3. Válságfészek: Tajvan és az USA és Kína közötti helyzet eszkalálódásának veszélye
Még egy rövid áttekintés a Tajvan körüli esetleges helyzeteskalációról:
A konfliktus különösen fontos, mivel Tajvan az USA és Kína nagyhatalmak közötti
közvetlen összecsapás lehetséges színterévé válhat.
Egy ilyen események eszkalációja messzemenő nemzetközi következményekkel járhatna, akár egy globális konfliktusig is.
Kína Tajvant saját területének tekinti.
Tajvan önálló demokráciának tekinti magát.
Az Egyesült Államok támogatja Tajvant anélkül, hogy hivatalosan független államként ismerné el.
Az Egyesült Államok évtizedek óta szállít Tajvan számára fegyverrendszereket és védelmi technológiát,
köztük légvédelmi rendszereket, rakétákat, radarrendszereket, hajókat és modern harci repülőgépeket.
De itt is figyelembe kell venni – ahogyan a „ZeroHedge” írja –, hogy a Tajvani-szoros a katonai erő és a
globális gazdaság legveszélyesebb találkozási pontja.
Ez egy olyanfajta veszély, amely összekapcsolja a területi szuverenitást, a katonai
versenyt és a világgazdaság technológiai alapjait.
A július 25-i cikkben a következő áll:
„Ebből látszik, hogy a tajvani kérdés messze túlmutat magán a szigeten.”
Bármely nagyobb konfliktus közvetlenül veszélybe sodorná a világ egyik legjelentősebb technológiai és gazdasági régióját – ami
hatással lenne a félvezetőgyártásra, a tengeri kereskedelemre, a pénzügyi piacokra és a globális ellátási láncokra.
Egy katonai válság a Tajvani-szorosban ezért már akkor is gazdasági következményekkel járhat,
mielőtt a konfliktus teljes körű háborúvá fajulna.
„A régió stratégiai jelentősége azt jelenti, hogy a nemzetközi közösségnek nagy érdeke fűződik a helyzet
eszkalációjának megakadályozásához, de azt is jelenti, hogy rendkívül sok olyan szereplő van, akinek vesztenivalója van.”
Ezért nem zárható ki, hogy a tajvani válságnak nemcsak katonai következményei lennének, hanem hatalmas gazdasági válságokat
is kiválthatna, amelyek világszerte érintenék a fogyasztókat, a lakosság széles rétegeit és a kis- és közvállalkozásokat.
Ez táptalajt jelentene ahhoz, hogy a CBDC-k és a globális alapjövedelem társadalmi szempontból elfogadottabbá váljanak.
Wolff véleménye szerint ez a pénzügyi szabadság végét és egy világdiktatúra kialakulását jelentené.
A káosz és a válságok mint lehetőség
Ha ez az „Ordo ab Chao” elmélet valóban beigazolódna – amire a támogatói szerint számos jel utal –, az azt
jelentené, hogy a háborúk nem kizárólag véletlenszerűen alakulnak ki, és nem az emberiség kiirtását célozzák.
A válságokat olyan eszköznek tekintik, amelynek segítségével egy új globális rendet társadalmi szinten
érvényre juttathatnak, és kívánatosnak tüntethetnek fel.
Az Új Világrend építői ugyanis arra törekednek, hogy különböző konfliktusok – köztük az ukrajnai és az iráni konfliktusok,
valamint a tajvani konfliktus – továbbra is fennmaradjanak.
Az ebből fakadó válságokból aztán a fejlemények függvényében kiválaszthatják, melyik malomkövet kívánják mozgásba hozni.
Legyen szó gazdasági, energetikai vagy migrációs válságról, akár egy nyílt háborúról vagy egy új, állítólagos pandémiás
válságról is: a helyzetnek megfelelően a megfelelő lépést teszik meg, hogy ellenfeleiket fokozatosan szorult helyzetbe hozzák.
Történelmi szempontból azonban a válságok a társadalmi átalakulás gyorsítójaként is hatással lehetnek.
A Covid-válság idején soha nem látott mértékben kezdtek el az emberek megkérdőjelezni
a politika és a média általános véleményét.
Rájöttek az „Ordo ab Chao” elvre, amely szerint a válságokat – mint például az állítólagos világjárvány-válságot – fel
lehet használni új törvények és intézkedések bevezetésére, egészen egy világméretű egészségügyi diktatúráig.
Ernst Wolff is hasonlóan vélekedik.
Bár Wolff szerint a válságok tovább súlyosbodnak majd, ő mégis fordulópontot lát bennük.
Arra a kérdésre, hogy mi ad még reményt neki ebben a teljesen őrült időszakban, a következőképpen válaszolt:
„Az a tény, hogy az emberiség legnagyobb találmányai mindig a legnehezebb helyzetekben születtek.”
Nos, én Kínában születtem.
A válság kínai írásjele két karakterből áll: egyrészt a „veszély”, másrészt a „lehetőség”.
És úgy gondolom, hogy a körülöttünk leselkedő veszélyek mellett fel kell ismernünk a kínálkozó lehetőségeket is.
És úgy gondolom, hogy egy nagy fejlődési folyamat végére értünk.
Nos, a pénz által irányított rendszer végéhez érkeztünk.
Jelenleg az adatvezérelt rendszerre való átállás fázisában vagyunk.
És felmerül a kérdés: ki fogja ellenőrizni ezeket az adatokat?
Továbbra is csak nagyon kevesen lesznek, akik saját érdekükben teszik ezt?
Vagy van-e rá esély, hogy ezeket az adatokat mindenki számára elérhetővé tegyük, és ezzel olyan világot
építsünk, amely lényegesen szebb, mint mindaz, amit az elmúlt több száz évben átéltünk?
Úgy gondolom, ez a választási lehetőség áll előttünk.
„És aki értelmet akar adni az életének, annak a két lehetőség közül a jobbikért kell küzdenie.”
Ha szeretné mélyebben foglalkozni azzal a kérdéssel, hogy a válságokat hogyan lehet a változás lehetőségeként
kihasználni, javasoljuk, hogy hallgassa meg Ivo Sasek bátorító és úttörő beszédét a 2026-os nemzetközi baráti találkozón:
„A szellemi harc legfőbb fegyelme” – 2026. évi nemzetközi baráti találkozó (Ivo Sasek részvételével), 2026. május 9-én
Megpróbálok kiszabadulni ebből a ketrecből, ami körülvesz.
Hogy kerültem ide?
Hogyan jutok ki innen?
Ezek a kezek segíteni akarnak, segíteni akarnak a felkavart világnak.
De valami nagyon megrázott, és megakadályozott abban, amit el akartam kezdeni.
Sokan próbáltak segíteni nekem, rengeteg tanáccsal.
Mindegyik hiábavaló volt.
Egy dolog mentett meg: az igazság apró szikrája.
Ez vezetett ki a pokolból.
Ó, soha nem adom fel, mert a fény áttöri az éjszakát.
Nem számít, milyen sötét van.
A legkisebb fény is erősebb, mint a legsötétebb sötétség.
A fény áttöri az éjszakát.
Leleplezte a gonosz cselszövéseiteket.
Ami eddig titokban maradt, most napvilágra kerül.
A fény MINDIG áttöri az éjszakát.
Minden nap egy nagy csalódás:
„Ez a te érdekedben van” – mondják mosolyogva.
Mindannyian azt tesszük, amit csak kérnek.
De soha nem tudnak betelni vele.
Végtelen kapzsiságuk nem csillapodik.
Ez így fog folytatódni mindaddig, amíg szembenézünk az igazsággal.
Ó, az ő idejük lejárt, mert: a fény áttöri az éjszakát!
Nem számít, milyen sötét van.
A legkisebb fény is erősebb, mint a legsötétebb sötétség.
A fény áttöri az éjszakát.
Leleplezte a gonosz cselszövést.
Amit elhallgattak, az a fényerőre vonatkozik.
A fény MINDIG áttöri az éjszakát.
Addig semmi sem állíthat meg minket, amíg el nem érjük a célt.
Nem adjuk fel.
A fény egyre erősebb lesz.
Az éjszaka hatalmát vesztette, mert: a fény mindig áttöri az éjszakát!
Nem számít, milyen sötét van.
A legkisebb fény is erősebb, mint a legsötétebb sötétség.
A fény mindig áttöri az éjszakát.
Leleplezte a gonosz cselszövéseiteket.
Amit elhallgattak, az a fényerőre vonatkozik.
A fény mindig áttöri az éjszakát.
A legkisebb fény is erősebb, mint a legsötétebb sötétség.
A fény áttöri az éjszakát.
Amit elhallgattak, az a fényerőre hat.
A fény örökre áttöri az éjszakát.