„Ordo ab Chao“ – lietuviškai „tvarka iš chaoso“ – toks yra „Senojo ir Priimtojo Škotijos ritualo“
(trumpai – AASR) aukštojo laipsnio masonų sistemos devizas.
Pavadinimas „škotiškas“ nenurodo šio apeigų geografinės kilmės, nes jos atsirado XVIII a. daugiausia Prancūzijoje.
AASR yra viena iš įtakingiausių aukštojo laipsnio masonų sistemų pasaulyje.
JAV pilietinio karo karininkas ir rašytojas Albertas Paikas 32 metus, iki savo mirties 1891 m., buvo AASR
Pietų jurisdikcijos „aukščiausiasis didysis komandoras“.
Grįžti prie AASR šūksnio – „Tvarka iš chaoso“.
Pasak „YouTube“, „ChatGPT“ ir kitų šaltinių, prielaida, kad chaosas sukuriama tyčia siekiant įtvirtinti
Naująją pasaulio tvarką, kyla iš sąmokslo teorijų.
Šis devizas simboliškai atspindi idėją, kad žmogus iš nežinojimo ir netvarkos pasiekia didesnę vidinę tvarką.
Kai kurie ekspertai, atidžiai stebintys pasaulio geopolitinius, ekonominius ir socialinius įvykius, daro kitokią išvadą.
Tarp jų yra, pavyzdžiui, vokiečių finansų ekspertas ir rašytojas Ernstas Wolffas, taip pat vokiečių
politologas, redaktorius ir rašytojas Peteris Orzechowskis.
Savo 2024 m. išleistoje knygoje „Chaosas“ Orzechowski, remdamasis sukrečiančiais pavyzdžiais, atskleidžia
valdžios elito bendrą planą, kaip ji ketina sukelti chaosą ir koks yra jos galutinis tikslas.
Orzechowski pateikia keturis pavyzdžius, kaip chaosas sukuriamas kaip priemonė tikslui pasiekti:
1. Karai ir geopolitiniai konfliktai kurstomi
2. Sutrinka maisto ir energijos tiekimas
3. Toliau skatinama masinė imigracija į Europą
4. Žmonių mąstymas tampa sumišęs
Orzechowski savo knygoje tai apibendrina taip.
Cituojama: „Chaosas turi sukrėsti pasaulį iki pat pamatų.
Už to slypi klastingas planas: kai viskas išeina iš vėžių, visiškai išgąsdinti piliečiai nieko labiau
nepageidauja, kaip kad pagaliau kas nors vėl užtikrintų tvarką.
„Tuomet žmonės yra pasirengę paklusti bet kokiems tariamojo gelbėtojo nurodymams.“
Šioje laidoje, remiantis trimis aktualiais konfliktų židiniais – Iranu ir Artimaisiais Rytais, Kinija ir Taivanu bei Ukraina ir
Rusija – bus nagrinėjama, kiek Orzechowskio tezė pasitvirtina:
Ar tam tikrus įvykius galima vertinti kaip „sukurtą chaosą“ ir kas iš to gauna naudos?
1. Krizių židinys: 2026 m. karas su Iranu – Artimieji Rytai ir Ormuso sąsiauris
2026 m. vasario 28 d. Izraelis ir JAV, prisidengdami siekiu užkirsti kelią Iranui kurti
branduolinius ginklus, pradėjo puolimą prieš Iraną.
Nuo tada vieną po kito vyksta išpuoliai prieš Irano taikinius, Irano atsakomieji smūgiai prieš Izraelį ir JAV karines bazes
Artimuosiuose Rytuose, taip pat laikini paliaubų laikotarpiai.
Šiuo atveju reikia pažymėti štai ką:
• JAV prezidentas Donaldas Trumpas savo prieštaringais pareiškimais ir veiksmais vėl pasirodo esąs tikras politinis
chaoso simbolis, kokio vargu ar galima rasti tarp kitų politikų.
Kartą jis sako „Hü“, kartą – „Hott“:
Viena vertus, jis kalba apie karo pabaigą, kita vertus, skelbia apie tolesnius išpuolius.
• Karas su Iranu yra tradicinio ir psichologinio karo (PsyOps) mišinys.
Abu šie elementai – teroras, t. y. kariniai veiksmai, vykdomi naudojant ginklus, bei bet kokia karinė retorika –
veikia kartu, siekdami išlaikyti gyventojus „baimėje ir siaube“.
Tai taip pat vadinama „įtampos strategija“ ir apibūdina teroristinių ar kitų įvykių panaudojimą siekiant
kurstyti baimę ir sukelti nerimą savo šalies gyventojams.
Be to, Kriminologijos Vikipedijoje rašoma: „Be to, įtampos strategija gali būti naudojama kaip pateisinimas
valstybės represiniams veiksmams ir įsikišimams, nes ji stiprina gyventojų troškimą, kad valstybė įsikištų.“
Arba, vėl cituojant Orzechowskį: „Kai viskas išeina iš vėžių, visiškai išgąsdinti piliečiai nieko taip karštai
nepageidauja, kaip kad pagaliau kas nors vėl užtikrintų tvarką.“
• Vienodai orientuota žiniasklaida mirga perspėjimais, kad karas su Iranu gali išplisti į Persijos įlankos
valstybes arba netgi peraugti į tarptautinį konfliktą.
Taigi galiausiai galima pateisinti bet kokią priemonę, bet kokį karinį ginklavimąsi ir bet kokį
karinį veiksmą – arba Hormuso sąsiaurio uždarymą.
Hormuso sąsiaurio uždarymas ir gresiantis chaosas
JAV gimęs Irano politinis analitikas Seyed Mohammad Marandi 2026 m. liepos 23 d. interviu metu įspėjo
apie dramatišką JAV ir Irano konflikto eskalavimą.
Hormuso sąsiauris – strateginis jūros sąsiauris tarp Persijos įlankos ir Omano įlankos – yra eskalavimo kritinis taškas.
Straipsnyje finansų ir naujienų svetainėje „ZeroHedge“ tai buvo apibendrinta taip:
„Hormuso sąsiauris yra ypač pavojingas, nes jis paverčia regioninį karinį konfliktą pasauline ekonomine problema.“
„Vandens kelias yra itin svarbus energijos transportavimo maršrutas, o tai reiškia, kad bet koks ilgesnis sutrikimas turi
įtakos ne tik kariaujančioms šalims, bet ir vyriausybėms, pramonės įmonėms bei vartotojams, esantiems už tūkstančių kilometrų.“
Analitikai prognozavo, kad pasaulinis naftos trūkumas sieks apie 1,5 milijono barelių per dieną.
Buvęs CŽV analitikas Larry C. Johnsonas eina dar toliau ir kalba apie „pasaulinį infliacijos šoką“:
„Nors pasaulio rinkos ir toliau stebi per sąsiaurį gabenamą naftą, jos nepastebi gilių pasekmių, kurias
sukelia helio, sieros ir karbamido tiekimo sustabdymas.“
„Pasaulio ekonomika jau jaučia šių žaliavų tiekimo sumažėjimo pasekmes, o pasaulis patirs visuotinį infliacijos šoką.“
Tokią pačią nuomonę išsako ir vokiečių finansų ekspertas bei rašytojas Ernstas Wolffas.
Jis numato, kad praeis kelios savaitės, galbūt dar vienas ar du mėnesiai, kol bus išeikvotos strateginės naftos ir dujų atsargos.
Įvyks ekonominiai žlugimai.
Jis mano, kad tuomet vėl prasidės karas ir įvyks pasaulinis energetinis šokas.
Wolffas prognozuoja „tikrai milžinišką infliacijos augimą“.
Gresia dar didesnė sumaištis dėl bado ir dėl to kylančios naujos migracijos krizės. Ernstas Wolffas:
„Nors energetinis šokas yra tik šokas.
Šį rudenį mus dar laukia antrasis sukrėtimas, kuris bus dar baisesnis.
„Ir tai yra milžiniška bado katastrofa, kuri gresia visų pirma Afrikoje dėl to, kad per Ormuso sąsiaurį nebegalima gabenti trąšų
laivais, todėl trąšų kainos šoktelėjo iki neregėtų aukštumų.“
Paklaustas, ar tikisi, kad Europoje įvyks badas, Wolff atsakė:
„Ne dėl bado, bet dėl naujos migracijos krizės.“
Taigi visiškai, visiškai aišku, kad jei Afrikoje žmonės iš tikrųjų badauja, o taip bus Kenijoje,
Zambijoje, Etiopijoje ir keliose vakarų valstybėse – visur.
Ir tai paveiks ir Šiaurės Afrikos valstybes; taigi – tiek Egiptą, tiek Siriją Artimuosiuose Rytuose.
Taigi tai turės įtakos visur.
Tai, žinoma, padidins spaudimą Europai, o kartu ir vėl dar labiau spaus čia gyvenančius žmones.
Ką tada darys žmonės? Jie reikalaus daugiau saugumo.
Kas jiems užtikrins saugumą? IT koncernai – stebėdami ir manipuliuodami.“
Tarpinė išvada
Didelės pasekmės, kurias sukėlė Hormuso sąsiaurio uždarymas dėl karo su Iranu, aiškiai rodo, kad karas virsta pasauline
ekonomine problema ir daro įtaką vartotojams visame pasaulyje.
Atrodo, kad karo pasekmės labiau paliečia ne valstybes, o vartotojus visame pasaulyje
– plačiąją visuomenę ir viduriniąją klasę.
Straipsnyje, paskelbtame nepriklausomoje analizės platformoje uncutnews.ch, tai vadinama „karu dėl pasaulio energijos tiekimo“:
„Vis daugiau požymių rodo, kad naftos ir dujų infrastruktūra dabar tapo tikru mūšio lauku.“
Naftos perdirbimo gamyklos, naftotiekiai, eksporto terminalai, tanklaiviai ir du svarbiausi jūrų „siauriosios vietos“
pasaulyje – Ormuso sąsiauris ir Bab el-Mandebo sąsiauris – vis dažniau atsiduria visų konflikto šalių karinių planų centre.“
Tikrasis pavojus glūdi tame, kad keli krizės židiniai gali paaštrėti vienu metu: Hormuso sąsiauryje, Bab el-Mandebo
sąsiauryje, Saudo Arabijos naftos telkiniuose, Kataro SGD įrenginiuose , Izraelio dujų telkiniuose ir JAV karinėse bazėse.
Tuomet regioninis karas virstų pasauliniu energetikos ir ekonomikos sukrėtimu.
Birželio 1 d. „Telegram“ įraše Wolffas tai apibūdino taip:
„JAV ir Izraelio karas su Iranu iš tiesų yra Volstrito ir Silicio slėnio technologijų bei
finansų gigantų karas prieš pasaulinę vidutinę klasę.“
„Tyčinis energijos trūkumas ir kainų kilimas privertys milijonus vidutinių įmonių bankrutuoti.“
Ernstas Wolffas ir kiti nepriklausomi stebėtojai remiasi Orzechowskio hipoteze, kad planuotas, kaupiamasis
pasaulinis chaosas turėtų sukurti naują pasaulio tvarką, grindžiamą skaitmenine diktatūra ir visišku kontroliavimu:
• Energetinė ir kitos krizės esą sukeltos tyčia, siekiant dar labiau spaudžiant žmones, skatinti
skaitmeninimą ir, galbūt, įvesti naujus karantinus.
• Planuojama įvesti CBDC , t. y. skaitmeninę centrinio banko valiutą, siekiant užtikrinti
visišką pinigų srautų skaitmeninį atsekamumą.
2024 m. vasario mėn. straipsnyje Ernstas Wolffas aprašė, kaip šiuos skaitmeninius centrinio
banko pinigus ketinama padaryti programuojamus:
„Mes visi jokiu būdu neturėtume leisti, kad mus apgautų:
Tokie programuojami pinigai reiškia visos finansinės laisvės pabaigą ir visišką valstybės,
atstovaujamos centrinio banko, vykdomą stebėjimą.
„Programuojami pinigai“ reiškia, kad mums gali būti nurodyta ne tik, kiek galime išleisti, bet ir kam, kada bei kur.
Be to, bet kuriuo metu galima visiškai nutraukti mums pinigų tiekimą arba – sekant Kinijos pavyzdžiu – priversti mus paklusti
socialinio kredito sistemai, kuri verčia mus laikytis atitinkamos vyriausybės nustatytų reikalavimų – arba likti be pinigų.“
• Dėl tolesnių ekonominių ir socialinių krizių nukentėjusieji reikalaus visuotinio bazinio pajamų.
Pasak Volfo, ji taip pat turėtų būti išleista tik CBDC forma.
Ernstas Wolffas tai apibendrina taip:
„Hormuso sąsiauris uždarytas – o JAV naftos atsargos bus išeikvotos per kelias savaites.“
Tai, ką politika ir žiniasklaida pateikia kaip taikos procesą, iš tiesų yra tyčia sukeltas energetinis šokas:
„Kaip svertas, leidžiantis kurti programuojamus pinigus, užtikrinti visišką kontrolę ir sukurti skaitmeninę
diktatūrą, kuri nustelbs visas istorijos diktatūras.“
Toliau trumpai aptariami dar du pagrindiniai krizės židiniai.
2. Krizių židinys: Ukrainos ir Rusijos konfliktas
Kaip „Kla.TV“ parodė keliose laidose, jau nuo „Šaltojo karo“ (1945–1991 m.) tarp JAV ir Tarybų Sąjungos gyventojai
nuolat buvo laikomi „įtampos“ ir „netikrumo“ būsenoje.
Tai sukėlė tikrą ginklavimosi varžybas – taip pat ir branduolinėje srityje.
„Šaltojo karo“ vietą užėmė nuolatinis konfliktų ir įtampos šaltinis tarp NATO ir Rusijos.
Šią padėtį dar labiau paaštrino vadinamoji NATO plėtra į Rytus, prasidėjusi 1999 m., taip pat 2014 m. Kijeve
įvykęs konstitucijai prieštaraujantis vyriausybės nuvertimas.
Galiausiai konfliktas paaštrėjo, kai 2022 m. vasario 24 d. į Ukrainą įžengė Rusijos kariai.
Nuomonės dėl klausimo „Kas kaltas dėl karo Ukrainoje?“ labai skiriasi.
Atrodo, kad šis klausimas veda į šoninę vėžę.
Tuo pačiu metu ji sukelia prieštaringas diskusijas ir skiria visuomenę, tautas tarpusavyje,
taip pat ir laisvuosius žiniasklaidos atstovus.
„Ordo ab Chao“ teorijos šalininkai, tokie kaip Ernstas Wolffas, Peteris Orzechowskis ar Davidas Icke, mano, kad karai
bei įtampa, galinti eskaluotis iki karo, yra tikslingai ir strategiškai planuojami, provokuojami ir išnaudojami.
Taigi, svarbiausia yra atskleisti tikruosius karo kurstytojus, taip pat ginkluotų
konfliktų užkulisių veikėjus ir organizatorius.
Pavyzdžiui, žinoma, kad NATO strateginis planavimas vyko jau 1939 m. Užsienio santykių taryboje (CFR).
33° laipsnio masonas Allenas W. Dullesas vadovavo CFR organizacijos „Karo ir taikos studijų“ ginklavimosi
grupei – kitaip tariant, NATO strateginiam planavimui.
„Kla.TV“ dokumentinis filmas apie NATO parodė, kaip NATO, viena vertus, skatina karą, o kita vertus,
taip pat tarnauja kaip dėmesio nukreipimo manevras.
Visa ši karo isterija skirta nukreipti dėmesį nuo tuo pačiu metu vykstančių pastangų įtvirtinti visapusišką
skaitmeninę kontrolę ir sukurti naują pasaulio tvarką.
Kokias pasekmes turi Ukrainos karo sukeltas chaosas ir kur šie įvykiai galėtų nuvesti?
Akivaizdžiausia pasekmė yra ta, kad pasirengimas galimai karui vyksta visu tempu ir karas gali prasidėti bet kuriuo metu:
• Liepos 25 d. finansų ir naujienų svetainėje „ZeroHedge“ paskelbtame straipsnyje
kalbama apie „Europos ginklavimosi projektą“.
„NATO įpareigojo savo nares siekti ilgalaikio tikslo – iki 2035 m. kasmet skirti 5 % BVP
gynybai ir su gynyba susijusiems saugumo poreikiams.
Tuo pačiu metu 2026 m. liepos mėn. aljansas pranešė, kad 2025 m. Europos sąjungininkai ir Kanada, palyginti
su praėjusiais metais, jau buvo padidinę savo pagrindines gynybos išlaidas beveik 20 %.“
• Po Rusijos įsiveržimo į Ukrainą ES, įgyvendindama įvairius reguliavimo projektus, ėmėsi pagrindinio
vaidmens stiprinant Europos gynybinį pasirengimą.
Vasario 24 d. internetinis žurnalas „Telepolis“ pranešė, kad Europos pramonė dabar turi būti paruošta
planuojamai karo ekonomikai, skiriant jai daug milijardų.
Taigi nuo 2025 m. gruodžio 30 d. Briuselis gali įsikišti į su ginkluote susijusius civilinius tiekimo
grandinius, o tai iš esmės prilygsta karo ekonomikai.
• 2024 m. pradžioje Vokietija pateikė pirmąjį „Vokietijos operacijų plano“ (OPLAN DEU) variantą.
Tai esą „esminė karinė Vokietijos bendros gynybos dalis“.
Svetainėje bundeswehr.de rašoma pažodžiui:
„Vienas iš pagrindinių veiksnių, turinčių įtakos OPLAN DEU, yra Vokietijos įsipareigojimas aljansui, kylantis iš jos
geostrateginės padėties kaip NATO centro Europos viduryje.
„Ekstremaliu atveju per šešis mėnesius per Vokietiją turi būti perkelti ir (...) aprūpinti iki 800 000
sąjungininkų karių bei 200 000 transporto priemonių.“
• Be operacinio plano „Vokietija“, buvo peržiūrėta ir personalo struktūra, skirta šalies bei aljanso gynybai.
Pagal naująjį Karinės tarnybos modernizavimo įstatymą, kuris įsigaliojo 2026 m. sausio 1 d.,
vėl buvo įvestas jaunimo registravimas ir atranka.
Pradžioje privalomojo šaukimo nenumatoma, tačiau jis gali būti paskelbtas, jei pasikeistų saugumo padėtis.
• NATO stiprina savo karinę logistiką rytiniame flange.
Tai apima transporto koridorius, sandėliavimo pajėgumus ir aprūpinimo sistemas, kurios turėtų
užtikrinti greitesnį kariuomenės dislokavimą ir aprūpinimą.
• Nuo 2022 m. vasario 24 d., kai Rusija pradėjo puolimą prieš Ukrainą, apie septyni milijonai žmonių
paliko Ukrainą ir ieškojo prieglobsčio kitose šalyse.
Vien tik ES daugiau nei keturi milijonai žmonių gavo laikinosios apsaugos statusą.
• Po Rusijos antpuolio prieš Ukrainą Ukrainos grūdų eksportas laikinai sumažėjo net iki 80 %, kai
buvo užblokuoti pagrindiniai Juodosios jūros uostai.
Tik pasinaudojus alternatyviais transportavimo maršrutais ir sudarius grūdų
susitarimą pavyko iš dalies vėl padidinti eksportą.
• Karas Ukrainoje iš esmės pakeitė Vokietijos dujų tiekimą.
Dešimtmečius trukusi priklausomybė nuo rusiškų dujų, tiekiamų dujotiekiu, baigėsi, kai tiekimas smarkiai sumažėjo.
Tai sukėlė energetikos krizę, smarkiai išaugusias dujų kainas ir Vokietijos energetikos politikos persiorientavimą į
alternatyvius tiekimo šaltinius bei didesnį tiekimo patikimumą.
2022 m. rugsėjo mėn. įvykdytas išpuolis prieš „Nord Stream“ dujotiekius dar labiau pablogino padėtį.
• Karas Ukrainoje daro didelę įtaką Vokietijos ekonomikai.
Energetikos krizė, kylančios kainos, tiekimo grandinių sutrikimai ir didesnės gamybos sąnaudos ypač
silpnina pramonę ir mažina perkamosios galios lygį.
Tarpinė išvada
Vokietijos ir Europos gyventojų gyvenimo lygis nuo 2022 m., kai prasidėjo karas Ukrainoje, pastebimai pasikeitė.
Jeigu dar labiau paaštrėtų kitos krizės – pavyzdžiui, migracijos ar infliacijos krizė – arba netgi prasidėtų
atviras karas, Orzechowskio hipotezė galėtų pasitvirtinti:
„Kai viskas išeina iš vėžių, visiškai išgąsdinti piliečiai labiausiai trokšta, kad pagaliau kas nors vėl užtikrintų tvarką.“
„Tuomet žmonės yra pasirengę paklusti bet kokiems tariamojo gelbėtojo nurodymams.“
3. Konflikto židinys: Taivanas ir JAV bei Kinijos santykių eskalavimo grėsmė
Dar trumpas žvilgsnis į galimą situacijos eskalavimą dėl Taivano:
Šis konfliktas yra ypač svarbus, nes Taivanas galėtų tapti galimu tiesioginės konfrontacijos
tarp didžiųjų valstybių – JAV ir Kinijos – židiniu.
Toks eskalavimas galėtų turėti toli siekiančių tarptautinių pasekmių, įskaitant net pasaulinį konfliktą.
Kinija laiko Taivaną savo teritorijos dalimi.
Taivanas save laiko savarankiška demokratine valstybe.
JAV remia Taivaną, tačiau oficialiai nepripažįsta jo kaip nepriklausomos valstybės.
JAV jau dešimtmečius tiekia Taivaniui ginklų sistemas ir gynybos techniką, įskaitant priešlėktuvines sistemas,
raketas, radaro sistemas, laivus ir modernius kovinius lėktuvus.
Tačiau, kaip rašo „ZeroHedge“, ir čia reikia atkreipti dėmesį į tai, kad Taivano sąsiauris yra
pavojingiausia karinės galios ir pasaulinės ekonomikos sankirta.
Tai yra tam tikra grėsmė, kuri sieja teritorinį suverenumą, karinę konkurenciją ir
pasaulinės ekonomikos technologinius pagrindus.
Liepos 25 d. straipsnyje rašoma:
„Iš to matyti, kad Taivano klausimas apima kur kas daugiau nei pačią salą.
Bet koks didesnis konfliktas tiesiogiai keltų grėsmę vienam iš svarbiausių pasaulio technologijų ir ekonomikos regionų
– tai turėtų pasekmių puslaidininkių gamybai, jūrų prekybai, finansų rinkoms ir pasaulinėms tiekimo grandinėms.
Todėl karinė krizė Taivano sąsiauryje galėtų sukelti ekonomines pasekmes dar prieš konfliktui peraugant į visapusišką karą.
„Dėl šio regiono strateginės svarbos tarptautinė bendruomenė yra labai suinteresuota užkirsti kelią konflikto
eskalavimui, tačiau tai taip pat reiškia, kad veikėjų, turinčių ką prarasti, skaičius yra nepaprastai didelis.“
Todėl negalima atmesti galimybės, kad Taivano krizė turėtų ne tik karinių pasekmių, bet ir taptų didžiulių ekonominių
krizių, kurios paveiktų vartotojus, plačias gyventojų grupes ir smulkius verslininkus visame pasaulyje, priežastimi.
Tai taptų palankia aplinka, leidžiančia visuomenei geriau priimti CBDC ir visuotinį bazinį pajamų lygį.
Wolffo nuomone, tai reikštų finansinės laisvės pabaigą ir pasaulinės diktatūros įsitvirtinimą.
Chaosas ir krizės – kaip galimybė
Jei ši „Ordo ab Chao“ hipotezė iš tiesų pasitvirtintų – o, jos šalininkų nuomone, daug kas tai rodo – tai reikštų, kad karai kyla
ne vien atsitiktinai ir nėra nukreipti į žmonijos išnaikinimą.
Krizės laikomos priemone, padedančia visuomenėje įtvirtinti naują pasaulinę tvarką ir pateikti ją kaip pageidaujamą.
Tuo tarpu Naujosios pasaulio tvarkos architektai siekia išlaikyti įvairius konfliktų židinius – tarp jų konfliktus
Ukrainoje ir su Iranu, taip pat konfliktą dėl Taivano.
Atsižvelgdami į susidariusias krizes, jie gali pasirinkti, kurį akmenį reikia į judesį, priklausomai nuo situacijos raidos.
Nesvarbu, ar tai būtų ekonomikos, energetikos ar migracijos krizė, ar net karas ar nauja tariama pandemijos krizė –
priklausomai nuo situacijos jie pasitelkia atitinkamą žaidimo figūrą, kad palaipsniui įstumtų savo priešininką į keblią padėtį.
Tačiau istoriniu požiūriu krizės taip pat gali paskatinti visuomenės transformaciją.
Per COVID krizę daugiau žmonių nei bet kada anksčiau pradėjo abejoti vyraujančia politikų ir žiniasklaidos nuomone.
Jūs perpratote „Ordo ab Chao“ principą, pagal kurį krizės – tokios kaip tariamoji pandemijos krizė – gali būti
išnaudojamos siekiant įvesti naujus įstatymus ir priemones, netgi siekiant įtvirtinti pasaulinę sveikatos diktatūrą.
Ernstas Wolffas taip pat pritaria šiai nuomonei.
Nors, pasak Volfo, krizės dar labiau paaštrės, tačiau jis tai taip pat laiko lūžio tašku.
Paklaustas, kas jam teikia vilties šiais visiškai beprotiškais laikais, jis atsakė taip:
„Tai, kad didžiausi žmonijos išradimai visada gimdavo sudėtingiausiomis aplinkybėmis.“
Na, aš gimiau Kinijoje.
Krizės Kinijoje simbolis susideda iš dviejų simbolių: viena vertus – pavojaus, kita vertus – galimybės.
Manau, kad, nepaisant visų pavojų, tykančių aplink mus, turime įžvelgti ir ten slypinčias galimybes.
Manau, kad esame didžiulės raidos pabaigoje.
Taigi, mes esame pinigų valdomos sistemos pabaigoje.
Mes pereiname prie duomenimis grindžiamos sistemos.
Ir kyla klausimas: kas kontroliuos šiuos duomenis?
Ar ir toliau bus tik labai nedaugelis, kurie tai darys savo pačių labui?
Arba galbūt yra galimybė, kad šiuos duomenis padarytume prieinamus visiems žmonėms ir taip sukurtume
pasaulį, kuris būtų kur kas gražesnis už viską, ką patyrėme per pastaruosius kelis šimtus metų?
Manau, kad būtent tokia alternatyva mums ir siūloma.
„O kas nori suteikti savo gyvenimui prasmę, tas turėtų kovoti už geresnę iš šių dviejų alternatyvų.“
Jei norite išsamiau panagrinėti, kaip krizes galima panaudoti kaip pokyčių galimybes, rekomenduojame
pasiklausyti įkvepiančios ir novatoriškos Ivo Saseko kalbos, pasakytos 2026 m. tarptautiniame draugų susitikime:
„Dvasinio kovos meno karališkoji disciplina“ – 2026 m. tarptautinis draugų
susitikimas (su Ivo Saseku), 2026 m. gegužės 9 d.
Bandau pabėgti iš šio narvo, kuris mane supa.
Kaip aš čia patekau?
Kaip man iš čia išeiti?
Šios rankos nori padėti, padėti šiam susipriešinusiam pasauliui.
Tačiau kažkas man sudavė stiprų smūgį ir sustabdė tai, ką norėjau pradėti.
Daugelis bandė man padėti, dalydamiesi įvairiais patarimais.
Visi bandymai buvo bevaisiai.
Mane išgelbėjo tik viena: ta maža tiesos kibirkštėlė.
Tai išvedė mane iš pragaro.
Oi, aš niekada nepasiduodu, nes šviesa prasiskverbia pro naktį.
Nesvarbu, kaip tamsu.
Mažiausia šviesa yra stipresnė už giliausią tamsą.
Šviesa prasiskverbia pro naktį.
Tai atskleidė jūsų piktus kėslus.
Tai, kas buvo slepiama, išaiškėja (išlenda į dienos šviesą).
Šviesa VISADA prasiskverbia pro naktį.
Didžiulis apgaulės kasdien:
„Tai tavo pačios labui“, – sako jie su šypsena.
Mes visi darome viską, ko jie tik paprašo.
Tačiau jiems niekada nepakanka.
Jų begalinis godumas nemažėja.
Taip tęsis tol, kol susidursime su tiesa.
Oi, jų laikas baigėsi, nes: šviesa praskiria naktį!
Nesvarbu, kaip tamsu.
Mažiausia šviesa yra stipresnė už giliausią tamsą.
Šviesa prasiskverbia pro naktį.
Tai atskleidė jūsų piktus kėslus.
Tai, kas buvo nuslėpta, dabar išaiškėja.
Šviesa VISADA įveikia naktį.
Mes nesustosime, kol pasieksime tikslą.
Mes nepasiduosime.
Šviesa vis stiprės ir stiprės.
Naktis yra nuginkluota, nes: šviesa visada įveikia naktį!
Nesvarbu, kaip tamsu.
Mažiausia šviesa yra stipresnė už giliausią tamsą.
Šviesa visada prasiskverbia pro naktį.
Tai demaskavo jūsų piktą žaidimą.
Tai, kas buvo nuslėpta, išaiškėja.
Šviesa visada įveikia naktį.
Mažiausia šviesa yra stipresnė už giliausią tamsą.
Šviesa perskrodžia naktį.
Tai, kas buvo nuslėpta, tampa aišku.
Šviesa amžinai įveikia naktį.