«Ordo ab Chao» – på norsk «orden ut av kaos» – er mottoet til det frimureriske høygradsystemet «Den
gamle og godkjente skotske ritus», forkortet AASR.
Betegnelsen «skotsk» refererer ikke til ritualets geografiske opprinnelse, som først
og fremst oppsto i Frankrike på 1700-tallet.
AASR regnes som et av de mest innflytelsesrike høygradsystemene innen frimureriet på verdensbasis.
Den amerikanske borgerkrigsoffiseren og forfatteren Albert Pike var i 32 år, frem til sin død i 1891,
«suveren stormester» for den sørlige jurisdiksjonen i AASR.
Tilbake til AASRs motto – «Orden ut av kaos».
Ifølge YouTube, ChatGPT og lignende stammer antakelsen om at kaos skapes med vilje for å
innføre en ny verdensorden fra konspirasjonsteorier.
Mottoet symboliserer ideen om at mennesket, gjennom uvitenhet og uorden, finner veien til større indre orden.
Noen eksperter som følger nøye med på de geopolitiske, økonomiske og sosialpolitiske
hendelsene i verden, kommer til en annen konklusjon.
Blant dem er for eksempel den tyske finanseksperten og forfatteren Ernst Wolff samt den tyske
politologen, redaktøren og forfatteren Peter Orzechowski.
I boken sin – «Chaos» – som kom ut i 2024, avslører Orzechowski ved hjelp av urovekkende eksempler maktelitens hovedplan
for hvordan den skal skape kaos og hva dens endelige mål er.
Orzechowski gir fire eksempler på hvordan kaos skapes som et middel til et mål:
1. Kriger og geopolitiske konflikter blir opphetet
2. Mat- og energiforsyningen blir forstyrret
3. Den massive innvandringen til Europa blir ytterligere fremskyndet
4. Menneskenes tanker blir forvirret
Orzechowski oppsummerer det slik i sin bok.
Sitat: «Kaos skal ryste verden i dens grunnvoller.»
Den listige planen bak dette: Når alt går i oppløsning, er det ingenting de fullstendig skremte innbyggerne
ønsker seg mer enn at noen endelig skal sørge for orden igjen.
«Da er folk villige til å bøye seg for ethvert diktat fra den påståtte frelseren.»
I det følgende programmet skal vi, med utgangspunkt i tre aktuelle konfliktområder – Iran/Midtøsten, Kina/Taiwan og Ukraina/Russland
– undersøke i hvilken grad Orzechowskis tese stemmer:
Kan visse hendelser tolkes som «skapt kaos», og hvem tjener på det?
1. Krisepunkt: Krigen mot Iran i 2026 – Midtøsten og Hormuzstredet
Under påskudd av å ville hindre Iran i å utvikle atomvåpen, innledet Israel og USA sine angrep på Iran den 28. februar 2026.
Siden den gang har det vært en vekslende rekke av angrep på iranske mål, iranske gjengjeldelsesangrep
mot Israel og amerikanske militæranlegg i Midtøsten, samt midlertidige våpenhviler.
Det må i denne sammenheng bemerkes følgende:
• USAs president Donald Trump viser seg nok en gang, gjennom motstridende uttalelser og handlinger, å være selve innbegrepet
av en politisk kaosfigur, slik knapt noen annen politiker er.
En gang sier han «Hü», en gang «Hott»:
Mens han på den ene siden snakker om krigens slutt, kunngjør han på den andre siden flere angrep.
• Krigen mot Iran er en blanding av tradisjonell krigføring og psykologisk krigføring (PsyOps).
Begge elementene – terror og krigshandlinger med våpenmakt samt all krigsretorikk – virker
sammen for å holde befolkningen i «frykt og redsel».
Dette kalles også «spenningsstrategien» og beskriver hvordan man utnytter terrorhendelser eller andre hendelser for
å skape frykt og usikkerhet blant den egne befolkningen.
Videre står det i Kriminologi-Wiki: «I tillegg kan en strategi basert på spenning tjene til å rettferdiggjøre
statlige repressive handlinger og inngrep ved å styrke befolkningens ønske om statlig inngripen.»
Eller, for å sitere Orzechowski igjen: «Når alt går i oppløsning, er det ingenting de fullstendig skremte innbyggerne
ønsker seg mer enn at noen endelig skal sørge for orden igjen.»
• De ensrettede mediene er fulle av advarsler om at krigen mot Iran kan spre seg til Gulfstatene eller
til og med eskalere til en internasjonal konflikt.
På denne måten kan til syvende og sist ethvert tiltak, enhver militær opprustning og enhver militær handling
rettferdiggjøres – eller stengingen av Hormuzstredet.
Stengingen av Hormuzstredet og det truende kaoset
Den iranske politiske analytikeren Seyed Mohammad Marandi, som er født i USA, advarte i et intervju 23. juli 2026 mot
en dramatisk eskalering av konflikten mellom USA og Iran.
Hormuzstredet, det strategiske sundet mellom Persiabukta og Omanbukta, er det kritiske punktet i eskaleringen.
En artikkel på finans- og nyhetsnettstedet «ZeroHedge» oppsummerte det slik:
«Hormuzstredet er spesielt farlig, siden det forvandler en regional militær konfrontasjon til et globalt økonomisk problem.»
«Vannveien er en avgjørende transportvei for energitransport, noe som betyr at enhver langvarig forstyrrelse ikke bare
rammer de krigførende landene, men også regjeringer, næringer og forbrukere tusenvis av kilometer unna.»
Analytikere spådde et globalt oljeunderskudd på rundt 1,5 millioner fat per dag.
Den tidligere CIA-analytikeren Larry C. Johnson går enda lenger og snakker om et «globalt inflasjonssjokk»:
«Mens verdensmarkedene fortsatt retter oppmerksomheten mot oljen som transporteres gjennom sundet, overser de
de vidtrekkende konsekvensene av at leveransene av helium, svovel og urea har stoppet opp.»
«Verdensøkonomien merker allerede konsekvensene av den reduserte tilgangen på disse råvarene, og
verden vil oppleve et globalt inflasjonssjokk.»
Den tyske finanseksperten og forfatteren Ernst Wolff er av samme oppfatning.
Han regner med at det vil ta noen uker, kanskje enda en til to måneder, før de strategiske olje- og gassreservene er oppbrukt.
Det vil oppstå økonomiske sammenbrudd.
Han mener at krigen da vil bryte ut på nytt og at det vil oppstå en verdensomspennende energikrise.
Wolff forventer «en virkelig kraftig økning i inflasjonen».
Det truer med ytterligere kaos på grunn av en hungersnød og en ny migrasjonskrise som følge av denne. Ernst Wolff:
«Selv om energikrisen bare er en krise.»
Denne høsten vil vi også oppleve et annet sjokk, som vil bli enda verre.
«Og dette er den enorme hungersnøden som truer, særlig i Afrika, på grunn av at det ikke lenger er mulig å
frakte gjødsel gjennom Hormuzstredet, og at prisene på gjødsel derfor har skutt i været.»
På spørsmålet om han forventet en hungersnød i Europa, svarte Wolff:
«Ikke med en hungersnød, men med en ny migrasjonskrise.»
Det er altså helt, helt klart at hvis folk faktisk sulter i Afrika – og det er tilfellet i Kenya, Zambia, Etiopia og
i flere land i den vestlige delen av kontinentet – overalt.
Og dette vil også ramme de nordafrikanske landene; altså både Egypt og Syria i Midtøsten.
Dette vil altså få konsekvenser overalt.
Dette vil selvfølgelig øke presset på Europa og dermed også legge enda større press på folk her.
Hva vil folk gjøre da? De vil kreve mer sikkerhet.
«Hvem skal gi dem trygghet? IT-konsernene, gjennom overvåking og manipulering.»
Mellomkonklusjon
De vidtrekkende konsekvensene av stengingen av Hormuzstredet som følge av krigen mot Iran gjør det klart at
krigen utvikler seg til et globalt økonomisk problem og rammer forbrukere over hele verden.
Krigens konsekvenser ser ut til å ramme forbrukere over hele verden, den brede
befolkningen og middelklassen, mer enn de rammer stater.
En artikkel på den uavhengige analyseplattformen uncutnews.ch omtaler dette som en «krig om verdens energiforsyning»:
«Stadig flere tegn tyder på at olje- og gassinfrastrukturen nå har blitt selve slagmarken.»
Raffinerier, rørledninger, eksportterminaler, tankskip og de to viktigste maritime flaskehalsene i verden – Hormuzstredet
og Bab el-Mandeb-stredet – står i stadig større grad i sentrum for den militære planleggingen til alle konfliktpartene.»
Den egentlige faren ligger i muligheten for at flere kriseområder eskalerer samtidig: Hormuz, Bab el-Mandeb,
saudiarabiske oljefelt, katarske LNG-anlegg , israelske gassfelt og amerikanske militærbaser.
Da ville en regional krig utvikle seg til en global energi- og økonomisk krise.
I et Telegram-innlegg fra 1. juni definerte Wolff det slik:
«Krigen mellom USA og Israel på den ene siden og Iran på den andre er i realiteten en krig mellom tech- og finansgigantene på
Wall Street og i Silicon Valley og den globale middelklassen.»
«Bevisst energimangel og prisøkning vil føre til at millioner av små og mellomstore bedrifter går konkurs.»
Ernst Wolff og andre uavhengige observatører tar utgangspunkt i Orzechowskis teori om at et planlagt,
kumulativt globalt kaos skal føre til en ny verdensorden preget av digitalt diktatur og total kontroll:
• Energikriser og andre kriser skal ha blitt fremkalt med vilje for å legge enda større press på folk, fremme
digitaliseringen og muligens også innføre nye nedstengninger.
• CBDC-er , det vil si digitale sentralbankpenger, skal innføres for å muliggjøre
fullstendig digital sporbarhet av pengestrømmer.
I en artikkel fra februar 2024 beskrev Ernst Wolff hvordan dette digitale sentralbankpengene skal gjøres programmerbare:
«Vi må under ingen omstendigheter la oss lure:»
Slikt programmerbart pengesystem innebærer slutten på all økonomisk frihet og total
overvåkning fra statens side gjennom sentralbanken.
Programmerbart pengesystem betyr at man ikke bare kan bestemme hvor mye vi får lov til å bruke,
men også hva vi skal bruke det på, når og hvor.
I tillegg kan man når som helst stenge pengestrømmen helt for oss eller – etter kinesisk forbilde – underlegge oss et
sosialkredittsystem som tvinger oss til å underkaste oss den aktuelle regjeringens
retningslinjer – ellers står vi uten penger.»
• Som en ytterligere konsekvens av økonomiske og sosiale kriser vil de berørte kreve en universell grunninntekt.
Ifølge Wolff skal den også kun utstedes i form av CBDC-er.
Ernst Wolff oppsummerer det slik:
«Hormuzstredet er stengt – og USAs oljereserver vil være oppbrukt om få uker.»
Det som politikere og media fremstiller som en fredsprosess, er i virkeligheten en bevisst fremkalt energikrise:
«Som et redskap for programmerbar valuta, total kontroll og oppbyggingen av et digitalt
diktatur som overskygger alle diktaturer i historien.»
I det følgende blir to andre sentrale krisebyer kort belyst.
2. Krisepunkt: Konflikten mellom Ukraina og Russland
Som Kla.TV har vist i flere sendinger, har befolkningen allerede siden den «kalde krigen» (1945–1991) mellom
USA og Sovjetunionen hele tiden blitt holdt i en tilstand av «spenning» og «usikkerhet».
Dette førte til et veritabelt våpenkappløp – også på det nukleære området.
«Den kalde krigen» ble erstattet av et vedvarende potensial for konflikt og spenning mellom NATO og Russland.
Dette ble ytterligere forsterket av den såkalte NATO-utvidelsen mot øst fra 1999 og av det
grunnlovsstridige regjeringskuppet i Kiev i 2014.
Til slutt eskalerte konflikten da russiske tropper rykket inn i Ukraina 24. februar 2022.
Det er store meningsforskjeller når det gjelder spørsmålet: «Hvem har skylden for krigen i Ukraina?».
Spørsmålet ser ut til å føre oss litt på villspor.
Samtidig utløser den kontroversielle debatter og splitter samfunn, folkegrupper innbyrdes og også frie mediefolk.
Talsmen av «Ordo ab Chao»-tesen, som Ernst Wolff, Peter Orzechowski og David Icke, går ut fra at kriger og
spenninger med potensial for eskalering helt opp til krig blir målrettet og strategisk planlagt, provosert og utnyttet.
Det handler derfor om å avsløre de egentlige krigshisserne samt de som står bak og trekker i trådene i væpnede konflikter.
Det er for eksempel kjent at den strategiske planleggingen for NATO allerede fant sted
i 1939 i Council on Foreign Relations (CFR).
Allen W. Dulles, frimurer i 33. grad, ledet forsvarsgruppen for «War and Peace-Studies» i CFR
– altså den strategiske planleggingen i NATO.
Kla.TVs NATO-dokumentar viste hvordan NATO på den ene siden driver frem hele krigspropagandaen, men på
den andre siden også fungerer som et avledningsmanøver.
Hele krigshysteriet skal avlede oppmerksomheten fra de parallelle bestrebelsene på å utvide en
omfattende digital kontroll og etablere en ny verdensorden.
Hvilke konsekvenser har kaoset som krigen i Ukraina har utløst, og hvor kan denne utviklingen føre hen?
Den mest åpenbare konsekvensen er at forberedelsene til en mulig krig er i full gang, og at den kan bryte ut når som helst:
• Artikkelen på finans- og nyhetsnettstedet «ZeroHedge» fra 25. juli omtaler «Europas gjenopprustningsprosjekt».
«NATO har forpliktet sine medlemsland til et langsiktig mål om å bruke 5 % av BNP årlig på forsvar og
forsvarsrelaterte sikkerhetsbehov frem til 2035.»
Samtidig meldte alliansen i juli 2026 at de europeiske allierte og Canada allerede i 2025 hadde økt sine kjerneforsvarsutgifter
med nesten 20 % sammenlignet med året før.»
• Etter Russlands invasjon av Ukraina har EU, gjennom en rekke lovgivningsinitiativer, spilt en sentral
rolle i å styrke den europeiske forsvarsberedskapen.
Nettmagasinet «Telepolis» rapporterte 24. februar at den europeiske industrien nå skal rustes opp med
mange milliarder til den planlagte krigsøkonomien.
Siden 30. desember 2025 har Brussel altså kunnet gripe inn i sivile forsyningskjeder som er relevante for
forsvarsindustrien, noe som i praksis tilsvarer en krigsøkonomi.
• Tyskland la frem den første utgaven av operasjonsplanen for Tyskland (OPLAN DEU) i begynnelsen av 2024.
Dette skal være «en vesentlig militær del av Tysklands samlede forsvar».
På bundeswehr.de står det ordrett:
«En sentral faktor i OPLAN DEU er Tysklands forpliktelse overfor alliansen, som følger av landets geostrategiske
beliggenhet som et knutepunkt for NATO i hjertet av Europa.»
«I en krisesituasjon må opptil 800 000 allierte soldater og 200 000 kjøretøy flyttes gjennom
Tyskland og (...) forsynes i løpet av seks måneder.»
• I tillegg til operasjonsplanen for Tyskland ble også de personellmessige rammebetingelsene for
forsvaret på delstatsnivå og alliancenivå omorganisert.
Med den nye loven om modernisering av verneplikten, som har vært i kraft siden 1. januar 2026, ble registrering
og vernepliktundersøkelse av unge mennesker gjeninnført.
Det er foreløpig ikke planlagt noen obligatorisk innkalling, men dette kan bli påbudt dersom sikkerhetssituasjonen endrer seg.
• NATO utvider sin militære logistikk på østflanken.
Dette omfatter transportkorridorer, lagringskapasitet og forsyningssystemer som skal muliggjøre
raskere utplassering og forsyning av styrkene.
• Siden det russiske angrepet på Ukraina 24. februar 2022 har rundt syv millioner mennesker
forlatt Ukraina og søkt tilflukt i andre land.
Bare i EU fikk mer enn fire millioner mennesker midlertidig beskyttelsesstatus.
• Etter det russiske angrepet på Ukraina falt den ukrainske korneksporten midlertidig med opptil 80 %, etter
at de viktigste havnene ved Svartehavet ble blokkert.
Først takket være alternative transportveier og kornavtalen kunne eksporten delvis økes igjen.
• Krigen i Ukraina førte til en grunnleggende endring i Tysklands gassforsyning.
Den flere tiår lange avhengigheten av russisk gass fra rørledninger tok slutt etter at leveransene gikk kraftig ned.
Dette førte til en energikrise, kraftig stigende gasspriser og en omlegging av den tyske energipolitikken mot
alternative forsyningskilder og større forsyningssikkerhet.
Angrepet på Nord Stream-rørledningene i september 2022 forverret situasjonen ytterligere.
• Krigen i Ukraina belaster den tyske økonomien betydelig.
Energikrisen, stigende priser, problemer i forsyningskjeden og høyere produksjonskostnader rammer
først og fremst industrien og svekker kjøpekraften.
Midtveisoppsummering
Levestandarden til den tyske og europeiske befolkningen har endret seg merkbart siden krigen i Ukraina brøt ut i 2022.
Skulle ytterligere kriser – for eksempel en migrasjons- eller inflasjonskrise – forverres, eller skulle det til og med
oppstå en åpen krig, kan Orzechowskis tese vise seg å stemme:
«Når alt går i oppløsning, er det ingenting de fullstendig skremte innbyggerne ønsker seg mer
enn at noen endelig skal sørge for orden igjen.»
«Da er folk villige til å bøye seg for ethvert diktat fra den påståtte redningsmannen.»
3. Krisepunkt: Taiwan og faren for en eskalering mellom USA og Kina
La oss ta en kort titt på en mulig eskalering rundt Taiwan:
Konflikten er av særlig betydning, ettersom Taiwan kan bli et mulig brennpunkt for en direkte
konfrontasjon mellom stormaktene USA og Kina.
En slik eskalering kunne få vidtrekkende internasjonale konsekvenser, og til og med føre til en global konflikt.
Kina anser Taiwan som en del av sitt nasjonale territorium.
Taiwan ser på seg selv som et selvstendig demokrati.
USA støtter Taiwan uten å anerkjenne det offisielt som en uavhengig stat.
USA har i flere tiår levert våpensystemer og forsvarsutstyr til Taiwan, blant annet luftvernsystemer,
raketter, radarsystemer, skip og moderne kampfly.
Men også her må man, som «ZeroHedge» skriver, være oppmerksom på at Taiwansundet er det farligste
skjæringspunktet mellom militærmakt og global økonomi.
Det er en form for fare som knytter territorial suverenitet, militær konkurranse og de
teknologiske grunnlagene for verdensøkonomien sammen.
I artikkelen fra 25. juli står det ordrett:
«Dette viser at Taiwan-spørsmålet strekker seg langt utover selve øya.
Enhver større konflikt ville umiddelbart true en av verdens viktigste teknologi- og økonomiregioner – med
konsekvenser for halvlederproduksjonen, sjøhandelen, finansmarkedene og de globale forsyningskjedene.
En militær krise i Taiwansundet kan derfor få økonomiske konsekvenser allerede før
konflikten utvikler seg til en fullskala krig.
«Regionens strategiske betydning innebærer at det internasjonale samfunnet har en sterk interesse i å forhindre en
eskalering, men det innebærer også at antallet aktører som har noe å tape, er usedvanlig stort.»
Det kan derfor ikke utelukkes at Taiwan-krisen ikke bare vil få militære konsekvenser, men også vil utløse massive
økonomiske kriser som vil ramme forbrukere, brede befolkningslag og små og mellomstore bedrifter over hele verden.
Dette ville fungere som et grobunn for å gjøre CBDC-er og en global grunninntekt mer sosialt akseptable.
Ifølge Wolff ville dette bety slutten på økonomisk frihet og etableringen av et verdensdiktatur.
Kaos og kriser som muligheter
Dersom denne «Ordo ab Chao»-tesen faktisk skulle vise seg å stemme – noe mye tyder på, sett fra tilhengernes
synspunkt – ville dette bety at kriger ikke utelukkende oppstår tilfeldig og ikke har som mål å utrydde menneskeheten.
Kriser blir sett på som et middel til å gjennomføre en ny global orden i samfunnet og få den til å fremstå som ønskelig.
Arkitektene bak den nye verdensorden har som mål å opprettholde ulike konfliktområder – blant annet
konfliktene i Ukraina og med Iran, samt Taiwan-konflikten.
Ut fra de krisene som oppstår som følge av dette, kan de deretter, avhengig av hvordan situasjonen utvikler
seg, velge hvilken møllestein som skal settes i bevegelse.
Enten det dreier seg om en økonomisk krise, en energikrise eller en migrasjonskrise, helt til en åpen krig eller en ny påstått
pandemikrise – avhengig av situasjonen setter de inn den aktuelle brikken for gradvis å sette motstanderen i et dilemma.
Sett i et historisk perspektiv kan kriser imidlertid også fungere som katalysatorer for samfunnsmessig forandring.
Under Covid-krisen har flere mennesker enn noensinne begynt å stille spørsmål ved den
rådende oppfatningen i politikken og mediene.
De har gjennomskuet «Ordo ab Chao»-prinsippet, som går ut på at kriser – som den påståtte pandemikrisen – kan
utnyttes til å innføre nye lover og tiltak, helt frem til et verdensomspennende helsediktatur.
Ernst Wolff er av samme oppfatning.
Selv om krisene ifølge Wolff vil forverres, ser han også dette som et vendepunkt.
På spørsmålet om hva som fremdeles gir ham håp i denne helt vanvittige tiden, svarte han følgende:
«Det faktum at menneskehetens største oppfinnelser alltid har oppstått i de vanskeligste situasjonene.»
Jeg er jo født i Kina.
Tegnet for krise i Kina består av to tegn: på den ene siden fare, og på den andre siden mulighet.
Og jeg tror at vi, med alle farene som lurer rundt oss, også må se mulighetene som byr seg.
Og jeg tror vi står ved slutten av en stor utvikling.
Vi står altså ved slutten av det pengestyrte systemet.
Vi er i ferd med å gå over til et datastyrt system.
Og da melder spørsmålet seg: Hvem skal kontrollere disse dataene?
Vil det fortsatt være svært få som gjør dette av egen interesse?
Eller er det en mulighet for at vi kan gjøre disse dataene tilgjengelige for alle mennesker og dermed
skape en verden som er langt vakrere enn alt det vi har opplevd de siste flere hundre årene?
Jeg tror dette er alternativet vi står overfor.
«Og den som ønsker å gi livet sitt en mening, bør kjempe for det beste av de to alternativene.»
Hvis du ønsker å gå dypere inn på hvordan kriser kan utnyttes som muligheter for endring, anbefaler vi deg den
oppmuntrende og banebrytende talen til Ivo Sasek på det internasjonale vennemøtet i 2026:
«Den ypperste disiplinen innen åndelig kamp» – Internasjonalt vennetreff 2026 (med Ivo Sasek) 9. mai 2026
Jeg prøver å rømme fra dette buret som omgir meg.
Hvordan havnet jeg her?
Hvordan kommer jeg meg ut igjen?
Disse hendene vil hjelpe, hjelpe denne opphissede verden.
Men det var noe som rammet meg hardt og satte en stopper for det jeg hadde tenkt å sette i gang.
Mange prøvde å hjelpe meg med mange råd.
Alle var forgjeves.
Det var én ting som reddet meg: den lille gnisten av sannhet.
Det førte meg ut av helvete.
Å, jeg gir aldri opp, for lyset bryter gjennom natten.
Det spiller ingen rolle hvor mørkt det er.
Selv det svakeste lyset er sterkere enn det dypeste mørket.
Lyset bryter gjennom natten.
Det har avslørt deres onde spill.
Det som har vært holdt skjult, kommer frem i lyset.
Lyset bryter ALLTID gjennom natten.
En stor vrangforestilling hver dag:
«Det er for ditt eget beste», sier de med et smil.
Vi gjør alle akkurat det de ber om.
Men de får aldri nok.
De gir seg ikke i sin uendelige grådighet.
Det vil fortsette slik inntil vi ser sannheten i øynene.
Å, tiden deres er omme, for: Lyset bryter gjennom natten!
Det spiller ingen rolle hvor mørkt det er.
Selv det svakeste lyset er sterkere enn det dypeste mørket.
Lyset bryter gjennom natten.
Det har avslørt deres onde spill.
Det som har vært holdt i det skjulte, kommer nå frem i lyset.
Lyset bryter ALLTID gjennom natten.
Vi lar oss ikke stoppe før målet er nådd.
Vi kommer ikke til å gi opp.
Lyset vil vokse og vokse.
Natten er overvunnet, fordi: Lyset bryter alltid gjennom natten!
Det spiller ingen rolle hvor mørkt det er.
Selv det svakeste lyset er sterkere enn det dypeste mørket.
Lyset bryter alltid gjennom natten.
Det har avslørt deres onde spill.
Det som har vært holdt tilbake, kommer til syne i lyset.
Lyset bryter alltid gjennom natten.
Selv det svakeste lyset er sterkere enn det dypeste mørket.
Lyset bryter gjennom natten.
Det som har vært holdt tilbake, kommer frem i lyset.
Lyset bryter for alltid gjennom natten.