Co mají společného nedávná vlna uprchlíků z Ceuty, konflikty na Blízkém východě, obrovská energetická krize,
galopující inflace, hroutící se finanční systém, „15minutová města“ a další palčivé problémy?
To se dozvíte v tomto zajímavém rozhovoru s Ernstem Wolffem.
Zatímco mnoho lidí sleduje současné krize a události s hrůzou a znepokojením, finanční a ekonomický analytik
Ernst Wolff neustále upoutává pozornost svých diváků na pozadí a společné rysy všech těchto událostí.
V době, kdy se prohlubují četné krize, potřebujeme více než kdy jindy lidi, kteří „rozpoznávají souvislosti a
vzorce a dokážou věci skutečně promyslet až do konce“.
Dobrý den, milí přátelé. Dnes máme jako hosta Ernsta Wolffa. Moc děkuji za tvůj čas.
Děkuji za pozvání.
S radostí. A co říkáš na ten průnik přes hranici v Ceutě?
Myslím si, že jde o velmi povedený manévr tajných služeb a sionistických miliardářů v pozadí.
No, celá ta věc samozřejmě vyžadovala opravdu rozsáhlou a dlouhou přípravu, o které jsme nic nevěděli.
Tak tedy nejprve stručně k geografii Ceuty.
Ceuta je enkláva. Toto území patří Španělsku, leží však na severoafrickém pevnině a
je obklopeno Marokem, stejně jako Melilla.
To jsou tedy ty dvě enklávy, které se sice nacházejí na marockém území, tedy v severní Africe, ale patří ke Španělsku.
A pak je tu ještě Západní Sahara, která je v této souvislosti také velmi důležitá. Leží mezi Marokem a Mauritánií.
Je to země, která v současné době vlastně nikomu nepatří. Existuje tam osvobozenecká
organizace Polisario, která si na tuto zemi činí nárok.
Pak si na tuto zemi činí nárok i Alžírsko. Takže tam panuje spousta konfliktů.
A teď se stalo toto: V roce 2020 uzavřel Donald Trump Abrahamovy dohody.
Jedná se o dohodu mezi Izraelem a islámskými státy, která má údajně přinést mír.
Ve skutečnosti tato dohoda zahrnuje vojenskou a technickou spolupráci – zejména v oblasti kybernetiky.
Tato dohoda byla uzavřena v roce 2020 mezi Izraelem, Bahrajnem a Spojenými arabskými
emiráty, k nimž se později připojily Maroko a Súdán.
Existuje tedy dohoda mezi Marokem a Izraelem o společné vojenské spolupráci a spolupráci v digitální sféře.
V dubnu tohoto roku byla pak uzavřena dohoda – vojenská dohoda mezi USA a Marokem, jejíž platnost je stanovena na deset let.
Zajímavé je, že Maroko v současné době odebírá 60 % svých zbraní z USA.
Izrael dováží přibližně 67 až 69 % svých zbraní. Je tedy významným odběratelem amerických zbraní.
A po uzavření této dohody v dubnu letošního roku byla marocká vláda Spojeným státům tak
vděčná, že pojmenovala dálnici po Donaldu Trumpovi.
V Maroku je tedy 1000 km dlouhá dálnice, která se jmenuje Donald Trump Highway.
No, v pozadí se odehrálo spousta příprav. A pak samozřejmě vypukla válka s Íránem.
A během války v Íránu Španělsko Američanům nedovolilo využívat tamní letecké základny –
a tak se prakticky dostalo do hledáčku USA.
A USA a Izrael se samozřejmě chtějí Španělsku pomstít. A co teď udělali?
Tuto uprchlickou krizi tam zinscenovali, protože přece nikdo na světě neuvěří, že by se 60 000 lidí
najednou během 6 hodin shromáždilo a přelezlo tam hranice.
Celá ta věc byla tedy strategicky připravená a jde o zcela jasný úder.
A je důležité si uvědomit, že ve skutečnosti zde nejde o konflikt mezi Marokem a Španělskem na
jedné straně a USA a Izraelem na straně druhé.
Jde o to odvést pozornost lidí a světové veřejnosti od největšího podvodu, jaký se kdy ve finančním systému odehrál.
Zrovna včera jsme byli svědky toho, jak americký ministr financí Scott Bessent prohlásil:
„Jsme na pokraji uzavření dohody s Íránem.“
A cena ropy okamžitě opět prudce klesla a někteří miliardáři opět vydělali opravdu, opravdu spoustu peněz.
A stojíme před obrovskou katastrofou, obrovskou finanční a hospodářskou katastrofou.
A lidem se samozřejmě musí předložit někdo, koho lze vinit, a jako viníci jsou jim
předkládáni právě migranti. To je celý kontext.
Taky jsem tam viděla spoustu rozhovorů, tedy s migranty a novináři.
A oni také řekli, přesněji řečeno: „Ano, hranice jsou teď otevřené. Běžte, běžte, běžte! Projděte!“
A proto, tak říkajíc, najednou to všichni zvládli. A pak také řekli – o pár dní později
zaznělo: „Vraťte se, děti moje, vraťte se!“
A to, a přitom si to ani sami neuvědomují. Taky mi přijde strašné, jak se s lidmi vlastně zachází jako s šachovými figurkami.
Takhle: „Teď tam přejdete a budete mít lepší život.“ „Ach ano, přejdeme tam.“
A pak třeba: „Vraťte se, to byla jen legrace.“ „Dobře, dobře.“
Smutné je, že to celé vlastně splnilo svůj účel.
No, všichni se zase rozčilovali kvůli migrantům.
Všichni lidé v Evropě mají obrovský strach z další migrační vlny, která s naprostou jistotou přijde.
A všichni lidé budou pak vedeni k tomu, aby říkali: „Vlastně za naši mizérii nejsou zodpovědní lidé z
Wall Streetu a ze všech těch burz, ale migranti.“
A díky tomu mají tito nesmírně bohatí miliardáři v pozadí samozřejmě volnou ruku.
Proč si myslíš, že se o tom nakonec píše tak rozdílně?
No, ve veřejnoprávních médiích se o tom informuje takto: Našli tam ty jediné dvě ženy a ukázali, jak ty chudinky teď plavaly tak
daleko, i když bylo vidět, že to bylo možná jen 130 metrů, které uplavaly za konečně krásným
životem, a teď s nimi Španělsko zachází tak špatně.
Jo, ne, nic jiného než to, co jsem právě řekl. Lidi se prostě navzájem poštvávají.
No, na jedné straně jsou lidé, pro které je naprosto jasné, že migranti jsou to nejhorší, co existuje.
Požadují remigraci, stejně jako AfD, která se toho samozřejmě chopí.
A oni pak budou předstírat, že se všechno výrazně zlepší, když všechny ty migranty pošleme domů.
Na druhou stranu jsou tu lidé, kteří s osudem těchto lidí velmi soucítí, protože mnozí z
nich k nám samozřejmě přicházejí z čiré chudoby.
A když tam dochází k velkým hladomorům, pak se samozřejmě jedná o humanitární katastrofu nepředstavitelných rozměrů.
Ale jak lze lidi lépe poštvat proti sobě, když se o tom informuje tak, jak to dělají například ARD a Tagesschau?
To je pravda. Také bych řekla, že řešením této problematiky je v zásadě to, aby se v zemi, kde je záměrně vyvolávána
válka nebo hlad, tento problém vyřešil a aby tam lidé mohli žít.
Ano, kdyby například USA měly zájem na tom, aby se v Maroku zlepšila situace, pak by nezasahovaly nějakým takovým způsobem a
neuzavíraly s Marokem nějaké obranné aliance, ale postaraly by se o to, aby marocká vláda nekupovala zbraně,
ale místo toho zajistila, aby lidé byli řádně živeni.
[…] V případě Ceuty je to tak, že – máme tam přece jen poněkud levicově orientovanou vládu
– tam se právě teď rozbíhá boj proti levici.
Levice jsou ti, kteří chtějí pustit dovnitř všechny uprchlíky. Tady se říká, že se zase stal
nějaký útok, takže musíme zakročit proti pravici.
Všichni ti na pravici ale tvrdí, že vina leží na levici, protože právě oni jsou zodpovědní za to, že sem teď přicházejí migranti.
Skvělé. Tímto způsobem se podařilo poštvat obě strany proti sobě, a tak lze pokračovat v prosazování agendy a dále
zbídačovat lidi, zotročovat je a vést je k digitální diktatuře.
[…] A v Německu je přece spousta oblastí, kde je co dělat.
A místo toho, aby se tyto problémy řešily, přichází například tato důchodová reforma, a tady se
říká, že například důchod v 63 letech je na odchodu.
Ehm, co si o tom myslíš? No, víc práce a méně peněz.
To ukazuje ledový cynismus naší doby, protože na burzách se vydělává jako nikdy předtím.
Miliardáři po celém světě jsou čím dál bohatší, a přitom se chudým, tedy právě těm nejchudším, nejchudší
části obyvatelstva, která se nedokáže bránit, důchodcům, říká: „Poslouchejte, teď u vás musíme šetřit.“
To tedy ukazuje, jakým směrem se to celé ubírá.
Takže se to ani trochu nezlepší, ale sociální nerovnost – a to je, jak se domnívám, v současné době vůbec největší
problém na světě – vedle všech těch válek, které se vedou.
Tato sociální nerovnost se však stále více prohlubuje.
A hlavně pak vidíš, že se o tom na jedné straně diskutuje, a na druhé straně se říká:
„Ach, dalo by se to omezení zadlužení ještě trochu uvolnit? Teď ještě seženeme trochu peněz“, ale ne proto, abys řekl:
„Dobře, teď musím nejdřív ten systém znovu vybudovat, znovu přilákat skutečné pracovníky, aby to všechno zase fungovalo.“
Ne, ty říkáš: „Šetříme na tobě.“ Nic se tím nezmění, nic se tím nezlepší.
„A na druhou stranu si bereme další půjčky a ty pak vrážíme na Ukrajinu.“
Ano, bohužel lidé zapomínají velmi rychle.
Takže dluhová brzda byla skutečně uvolněna, a to těsně předtím, než se pan Merz stal spolkovým kancléřem; postaral se totiž o to,
aby byla dluhová brzda v případě výdajů na zbrojení pozastavena.
No, tak se tam na chvíli uvolnilo sto miliard.
A když dojde na důchodce, každý milion se třikrát převrátí naruby a nakonec dostanou důchodci méně, než dostávali dosud.
Ano. A další problémová oblast, například – objevuje se spousta zpráv, že zásobníky plynu jsou
neobvykle prázdné. Co si myslíš, co nás v tomto ohledu čeká?
Ano, to je, to je fakt a platí to nejen pro Německo, ale pro všechny země světa.
Strategické zásoby ropy byly napadeny všude.
Ty se mezitím dostaly na nejnižší úroveň, jaká nebyla zaznamenána už 40–45 let.
A jak vidíme, Hormuzský průliv je stále zablokovaný. Takže nám tam každý den vyprávějí nové lži.
Zároveň však také zjišťujeme, že už vůbec nejsme informováni o důležitých událostech na Blízkém východě, jako
například o tom, že v Saúdské Arábii byla při útoku dronů značně poškozena největší ropná rafinerie na světě.
O tom se dále nepsalo. O tom jsme vůbec nic neslyšeli.
Takže se zcela systematicky dbá na to, aby bylo k dispozici stále méně ropy a stále méně zemního plynu.
A to mi ukazuje, že jsme zcela vědomě a záměrně hnáni do obrovské energetické krize, která povede ke zvýšení cen,
a to úplně všude, protože všechny ceny závisí na energii.
A to je podle mě záměrná strategie, jak podnítit inflaci. Žijeme v době, kdy je zadlužení nejvyšší.
Právě USA dosáhly nejvyšší úrovně zadlužení v historii. A jak lze dluhy odstranit? Tím, že se vyvolá inflace.
A domnívám se, že v současné době čelíme prudce rostoucí inflaci, která se možná přetransformuje v hyperinflaci, a že v
rámci této hyperinflace pak možná dojde k zavedení nových peněz ve formě CBDC, tedy digitálních měn centrálních bank.
Takže podle mého názoru nás čeká podzim, který s sebou přinese opravdu, opravdu obrovskou, naprosto obrovskou změnu.
Je opravdu vidět, že to tak není jen v Německu.
Například jsme se při našem posledním rozhovoru bavili také o Rusku, které také prochází benzínovou krizí.
V současné době jde o celosvětový jev.
Věc se má tak, že se nesmí dívat na vlády. Vlády nejsou nic jiného než loutky.
Pan Putin není nic jiného než loutka ruských oligarchů, kteří se zajímají pouze o své vlastní jmění a o rozšíření své moci.
Je docela možné, že pan Putin bude pak jednou odvolán.
Jsem si totiž naprosto jistý, že i Donald Trump bude brzy odvolán.
Stačí se jen podívat, jak se od něj jeho viceprezident čím dál tím víc distancuje.
Je vlastně zajímavé, že J.D. Vance se na všech těch tiskových konferencích téměř nikdy neobjevuje.
Vždy je tam Marco Rubio a v poslední době vedle něj buď pan Hegseth, nebo pan
Bessent, ale J.D. Vance se tam nikdy neobjevuje.
No, myslím si, že Donald Trump tam svou roli brzy splní a že pak bude prohlášen za obětního beránka, spolu se svou
celou rodinou, protože se v poslední době tak zjevně obohatili.
Pak se lidem řekne: „Ten vás svedl na scestí. My teď budeme pokračovat dál,“ a lidé
pak budou následovat nějakého jiného vůdce.
Ale dokážeš si opravdu představit, že ti, kteří mají skutečně co říct, se všichni dívají stejným směrem?
Takže to, jak jsi říkal, že ruští oligarchové vyvolávají energetickou krizi současně v Německu, současně v USA a – no
vážně, aby se neříkalo – a třeba v Číně, a aby se neříkalo něco jako: „Ne, my uděláme
pravý opak“ nebo „My budeme ti, kteří nakonec…“
Vždyť nejsou hloupí. Vědí přece naprosto přesně, že světový finanční systém je na konci.
No, máme největší dluhovou horu všech dob. Objem peněz v oběhu je největší v historii.
Už neexistují žádné běžné způsoby, jak tento systém zachránit. To ví každý.
A právě teď jsme svědky totálního a absolutního vykořisťování tohoto systému, o kterém
všichni zasvěcení vědí, že se brzy zhroutí.
To je pozadí všeho, co se právě teď děje. A v tom se samozřejmě všichni shodují.
Samozřejmě mají také rozdílné zájmy a neustále se snaží navzájem si ukrajovat z podílu. To je nesporné.
Existuje však tento základní zájem a také základní znalost toho, že náš finanční systém, tak jak
fungoval po několik set let, v současné době již nefunguje.
A jak si myslíš, že to s válkou v Íránu bude dál?
No, taková je samozřejmě situace, ale tu je třeba nějak ještě zhoršit. To znamená –
– Ano, v současné době se to ještě zhoršuje.
Zajímavé je také to, že tento konflikt kolem Ceuty s tím má také něco společného, protože
Ceuta leží přece jen u Gibraltarského průlivu.
Gibraltarský průliv je úžina mezi Atlantickým oceánem a Středozemním mořem.
Tudy procházejí všechny ty zbraně. Tedy všechny zbraně, které Američané posílají nejen do
Maroka, ale také dál do Izraele – ty tudy procházejí.
No, je to taky dost důležitá silnice a prochází po ní velká část obchodu.
Kdyby tedy došlo k otevřenému konfliktu, ještě více by to zhoršilo celosvětovou ekonomickou situaci.
A jak vidíme, v Hormuzském průlivu se vůbec nic neděje.
Naopak, šíří se lži, jako ta včerejší od pana Bessenta, který právě tvrdil, že prý jsme na pokraji uzavření dohody.
Domnívám se, že celá situace se ještě více vyhrotí a že pak někdy v průběhu příštích 6, 8, 12 týdnů zažijeme
opravdu velkou katastrofu, a to že všechny vlády budou muset přiznat bankrot a říct svým občanům:
„Je nám líto, ale už nemáme žádné zásoby ropy ani zemního plynu.“
A pak ceny ropy a zemního plynu absolutně vyletí do závratných výšek, následně vyletí do závratných výšek všechny ceny a my
budeme svědky toho, že inflace již nebude jednociferná, ale dvouciferná, a dostane se tak do vyšších
úrovní, než jaké jsme zažili od druhé světové války.
A jak si myslíš, jak daleko to ještě vyhrotí?
Takže opravdu tak, že probíhají obrovské občanské války nebo něco podobného, že se člověk prostě ocitne v
takové situaci a pak si řekne: Dobře, tady je řešení.
To je digitální…
Nevím, jak daleko se tam válečné střety dostanou, ale předpokládám, že se na to pak bude reagovat jiným způsobem.
K tomu je třeba znát kontext celého programu právě tohoto WEF.
Ti se už dlouho zasazují například o „patnáctiminutová města“.
Je velmi dobře možné, že pak budou zavedeny „patnáctiminutové města“ a že se výrazně zvýší digitální dohled, že budeme
například smět tankovat jen jednou týdně nebo si možná budeme moci vzít jen určité množství benzínu, a
že budeme omezeni i při nákupu určitých druhů zboží.
Přípravy jsou už hotové. Mezitím jsme už kompletně přešli na digitální provoz.
Myslím si, že nás čeká spousta omezujících opatření, která samozřejmě souvisejí například s digitálním
průkazem totožnosti, jehož zavedení se pak možná urychlí.
Myslím si však, že například „patnáctiminutová města“ v tom budou hrát velmi významnou roli.
A teď samozřejmě vyvstává velká otázka: Co uděláme s tím, co víme? No, zkusím tě zapojit do takové role.
Zkus si představit, že teď žiješ v Německu, máš tam svůj vlastní domeček a teď bys ale chtěl obchodovat.
Víš, prostě si opravdu představuješ, že to bude opravdu úplně, úplně strašné. Co mám teď dělat?
Myslím, že nejdůležitější je teď zachovat klid a informovat se o tom, co se kolem nás děje, protože to
pomáhá, tedy alespoň neztratit kontakt s realitou.
V tom případě bych řekl, že bych se připravil na to, že inflace výrazně vzroste.
No, já bych si pořídil trvanlivé potraviny; kdybych se nacházel na spodní hranici příjmového prahu,
skutečně bych si udělal zásoby potravin na dva až tři měsíce.
Tedy pokud je to vůbec možné.
A pak bych se rozhodně postaral o to, abych neměl na bankovním účtu příliš mnoho peněz, protože počítám i s rozsáhlou bankovní
krizí, a ta bude znamenat, že banky vyhlásí bankovní svátek a že se pak skutečně nebude dát vybrat hotovost z bankomatů.
No, v tuto chvíli bych řekl, že by bylo dobré mít k dispozici takovou zásobu hotovosti, která by vystačila asi na tři měsíce.
Jinak bych řekl, že bych na peníze, spořicí účty a podobné věci nesázel.
Životní pojištění a podobné věci, tedy všechna možná pojištění, bych pokud možno zrušil, raději bych si nechal
vyplatit pojistné a za ty peníze bych si pořídil hmotný majetek.
[…] Každému tedy mohu jen doporučit, aby pokud má nějaké úspory, raději je investoval do stříbra nebo do jiných reálných aktiv.
[…] Já bych například v tuto chvíli také neemigroval, protože emigrace vyžaduje dlouhou přípravu.
Člověk musí vědět, kam jde, musí znát jazyk a tak dále.
Ale emigrovat tak narychlo, na poslední chvíli, to považuji za velmi, velmi nevhodné.
Musím ale říct, že kdybych bydlel v některých velkých městech, kdybych bydlel v blízkosti vodáren, elektráren nebo
vojenských základen, tak bych si alespoň připravil plán B.
Kam se mohu uchýlit, pokud by v Německu skutečně došlo k nějakým útokům dronů?
S tím se musí počítat. Nikdo neví, jestli k tomu dojde, ale je vždy velmi uklidňující, když člověk
předem ví, co má dělat, až nastane ten nejhorší případ.
No, já bych si pro všechny ty nejhorší scénáře připravil plán B, pak bych doufal, že k těm nejhorším scénářům nedojde,
ale v každém případě bych byl připraven na případné katastrofy.
A co říkáš na Švýcarsko?
[…] Myslím si, že Švýcarsko je relativně bezpečné, protože Švýcarsko bylo vždy útočištěm těch nejbohatších a ti
budou i nadále dbát na to, aby Švýcarsko zůstalo neutrální a aby ve Švýcarsku skutečně nedocházelo k žádným útokům.
Ale je třeba říci, že třeba i Rakousko je pro světovou politiku prostě nezajímavé.
Stěží se domnívám, že by se v Rakousku dalo nějak počítat s rozsáhlejšími útoky dronů na menší města.
Ale také věřím, že u nás to bude stejné. Takže pokud někde u nás – ať už ve Šlesvicku-Holštýnsku, v Bavorsku nebo v
Bádensku-Württembersku – žijete na venkově a ne zrovna v bezprostřední blízkosti vojenské základny, vojenského letiště nebo
elektrárny, můžete předpokládat, že vás případné útoky minou.
Je ale škoda, že o něčem takovém vůbec musíme mluvit.
No, musím říct, že ještě před deseti lety bych nikdy, nikdy nečekal, že jednou budu muset o takových věcech mluvit.
No, žijeme teď opravdu v velmi, velmi těžké době.
[…] Ano, no, moc ti děkuji za všechny ty informace, za tvá řešení a samozřejmě se ozveme příště.
Témat máme přece dost.