Mi a közös a közelmúltbeli ceutai menekülthullámban, a közel-keleti konfliktusokban, egy hatalmas energiaválságban,
a galoppozó inflációban, az összeomló pénzügyi rendszerben, a „15 perces városokban” és más kritikus helyzetekben?
Erről olvashatnak ebben az izgalmas interjúban Ernst Wolff-fal.
Míg sokan megdöbbenve és aggodalommal figyelik a jelenlegi válságokat és eseményeket, Ernst Wolff pénzügyi és gazdasági
elemző a nézőinek figyelmét újra és újra ezeknek az eseményeknek a háttérére és a köztük lévő közös vonásokra irányítja.
A többszörös válságok egyre élesebbé váló időszakában minden eddiginél nagyobb szükség van olyan emberekre,
akik „felismerik az összefüggéseket és a mintákat, és a dolgokat valóban végig gondolják”.
Helló, kedves barátaim! Ma Ernst Wolff a vendégünk. Nagyon köszönjük, hogy időt szakítottál ránk.
Köszönöm a meghívást.
Nagyon szívesen. És mit szólsz a ceutai határátlépéshez?
Úgy gondolom, ez egy nagyon jól sikerült manőver a titkosszolgálatok és a
háttérben álló cionista milliárdosok részéről.
Nos, az egésznek természetesen nagyon nagy és hosszú előkészítése volt, amiről mi semmit sem tudtunk.
Nos, először is röviden nézzük át Ceuta földrajzi adottságait.
Ceuta egy enklávé. A terület Spanyolországhoz tartozik, de – akárcsak Melilla – Marokkó által
körülvéve fekszik az észak-afrikai szárazföldön.
Nos, ez a két enklávé, amelyek tulajdonképpen marokkói területen, vagyis
Észak-Afrikában fekszenek, de Spanyolországhoz tartoznak.
És akkor ott van még a Nyugat-Szahara is, amely ebben az összefüggésben szintén nagyon
fontos. Ez Marokkó és Mauritánia között fekszik.
Ez egy olyan ország, amely jelenleg tulajdonképpen senkihez sem tartozik. Van egy felszabadítási szervezet,
a Polisario, amely magának követeli ezt az országot.
Akkor Algéria is magáénak tartja azt a területet. Szóval rengeteg konfliktus van ott.
És most a következő történt: 2020-ban Donald Trump megkötötte az Ábrahám-megállapodásokat.
Ez egy Izrael és az iszlám államok közötti megállapodás, amely állítólag a béke megteremtését szolgálja.
Valójában ez a megállapodás katonai és műszaki – különösen a kiberbiztonsági területen – együttműködést foglal magában.
Tehát ezt a megállapodást 2020-ban kötötték Izrael, Bahrein és az Egyesült Arab Emírségek között,
majd később Marokkó és Szudán is csatlakozott hozzá.
Nos, Marokkó és Izrael között létezik egy megállapodás a közös katonai együttműködésről és a
digitális térben való közös együttműködésről.
Ezt követően idén áprilisban megkötöttek egy tíz évre szóló katonai megállapodást az Egyesült Államok és Marokkó között.
Érdekes, hogy Marokkó jelenleg fegyverzetének 60%-át az Egyesült Államokból szerzi be.
Izrael fegyverzetének körülbelül 67–69 %-át importálja. Tehát az ország az amerikai fegyverek egyik legnagyobb vásárlója.
És az idei áprilisban kötött megállapodás után a marokkói kormány annyira hálás volt az Egyesült
Államoknak, hogy egy autópályát Donald Trumpról nevezett el.
Nos, Marokkóban van egy 1000 km hosszú autópálya, amit Donald Trump Highway-nek hívnak.
Nos, a háttérben rengeteg előkészület folyt. Aztán persze ott volt még az iráni háború is.
Az iráni háborúban pedig Spanyolország nem engedte meg az amerikaiaknak, hogy az ottani légitámaszpontokat
használják – így gyakorlatilag az USA célkeresztjébe került.
És az USA és Izrael természetesen bosszút akarnak állni Spanyolországon. És mit tettek most?
Ők rendezték meg ezt a menekültválságot, mert a világon senki sem hiszi el, hogy 60 000 ember
egyszerre, 6 órán belül összegyűlne, és átmászna a határokon.
Szóval az egésznek stratégiai alapja volt, és ez egy teljesen egyértelmű csapás.
És fontos, hogy a háttérben tudjuk: valójában nem Marokkó és Spanyolország, valamint az USA
és Izrael közötti konfliktusról van itt szó.
Arról van szó, hogy eltereljék az emberek és a világ közvéleményének figyelmét a pénzügyi
rendszer történetének legnagyobb csalásáról.
Épp tegnap hallottuk, hogy az amerikai pénzügyminiszter, Scott Bessent, azt mondta: „Közel
állunk ahhoz, hogy megállapodást kössünk Iránnal.”
És az olajár azonnal ismét zuhanásba kezdett, és néhány milliárdos ismét nagyon-nagyon sok pénzt keresett.
És hatalmas katasztrófa előtt állunk, egy hatalmas pénzügyi és gazdasági katasztrófa előtt.
És természetesen az embereknek kell valakit bűnösnek beállítani, és ebben az esetben a
migránsokat állítják be bűnösnek. Ez az egész háttér.
Én is láttam rengeteg interjút, méghozzá a migránsokkal és az újságírókkal.
És ők is azt mondták – pontosan így hangzott: „Igen, most már nyitva vannak a határok.
Menjetek, menjetek, menjetek! Menjetek át!”
És ezért, úgy mondhatnánk, hirtelen mindannyian átjutottak. Aztán pár nappal később azt
mondták: „Gyertek vissza, gyermekeim, gyertek vissza!”
És ez van, de ők maguk sem tudják. Szóval én is nagyon durvának tartom, hogy az embereket ilyen
egyszerűen, mintha sakkfigurák lennének, kihasználják.
Így: „Most átmentek oda, és jobb életetek lesz.” „Ó, igen, átmegyünk.”
És aztán így: „Gyertek vissza, csak vicc volt.” „Oké, oké.”
A szomorú az, hogy az egésznek végül is megvolt a maga értelme.
Szóval az emberek megint felháborodtak a bevándorlók miatt.
Európa minden lakója retteg a következő bevándorlási hullámtól, amely minden bizonnyal bekövetkezik majd.
És az embereket akkor arra fogják rávenni, hogy azt mondják: „Nos, valójában nem a Wall Streeten és a tőzsdéken
dolgozók a felelősek a nyomorúságunkért, hanem a migránsok.”
És ennek köszönhetően ezeknek a háttérben működő szupergazdag milliárdosoknak természetesen szabad kezet kapnak.
Mit gondolsz, miért jelennek meg végül ennyire eltérő beszámolók?
Nos, a közszolgálati médiában így számolnak be róla: Megtalálták az egyetlen két nőt, és azt mutatták be, hogy a szegények milyen
messzire úsztak, pedig ott is látszott, hogy talán 130 métert úsztak egy végre szép élet
reményében, és most Spanyolország ilyen rosszul bánik velük.
Igen, nem, semmi más, mint amit az előbb mondtam. Szóval az embereket egymás ellen uszítják.
Nos, egyrészt vannak azok az emberek, akik számára teljesen egyértelmű, hogy a
bevándorlók a legrosszabbak, amik csak léteznek.
Ők a visszatelepülést követelik, akárcsak az AfD, amely természetesen rögtön ráugrik erre.
És ők aztán úgy fognak tenni, mintha minden sokkal jobb lenne, ha az összes bevándorlót hazaküldenénk.
Másrészt vannak olyanok, akik mélyen együttérznek ezeknek az embereknek a sorsával, mert természetesen sokan
közülük pusztán a szegénység miatt akarnak hozzánk jönni.
És ha ott nagy éhínségek törnek ki, akkor az természetesen elképzelhetetlen mértékű emberi katasztrófa.
De hogyan lehetne jobban egymás ellen uszítani az embereket azzal, hogy úgy tudósítunk, ahogyan például az ARD és a Tagesschau?
Ez így van. Én is azt mondanám, hogy alapvetően ennek a problémának a megoldása az, hogy abban az országban, ahol
szándékosan háborút vagy éhínséget idéznek elő, ott oldják meg a problémát, és biztosítsák, hogy az ottani emberek élhessenek.
Igen, ha például az USA-nak érdeke lenne, hogy Marokkóban jobb legyen a helyzet, akkor nem avatkoznának be ilyen módon, és nem
kötnének Marokkóval semmiféle védelmi szövetséget, hanem gondoskodnának arról, hogy a marokkói kormány
ne fegyvereket vásároljon, hanem inkább arról, hogy az emberek megfelelő táplálékhoz jussanak.
[…] Ceuta esetében – ahol, mint tudjuk, egy kissé baloldali kormány van hatalmon – jelenleg a baloldal ellen indult a harc.
A baloldaliak azok, akik be akarják engedni az összes menekültet. Itt azt mondják, hogy megint történt egy
merénylet, szóval fel kell lépnünk a jobboldal ellen.
A jobboldaliak viszont azt állítják, hogy a baloldal a hibás, mert ők felelősek azért, hogy a migránsok éppen most érkeznek ide.
Csodálatos. Így sikerült a két oldalt egymás ellen uszítani, így tovább lehet haladni a tervvel, és tovább lehet elszegényíteni,
leigázni az embereket, és egy digitális diktatúrába vezetni őket.
[…] És Németországban rengeteg feladat vár megoldásra.
És ahelyett, hogy megoldanák ezeket a problémákat, jön például ez a nyugdíjreform, és itt azt halljuk, hogy
például a 63 éves nyugdíj bevezetése veszélybe került.
Ööö, mit szólsz hozzá? Na, hogy többet dolgozol, de kevesebbet kapsz.
Ez jól mutatja korunk jéghideg cinizmusát, hiszen a tőzsdéken soha nem látott mértékben keresnek.
A milliárdosok egyre gazdagabbak lesznek a világon, és eközben a szegényeknek – vagyis éppen a legszegényebbeknek, a lakosság
legszegényebb rétegének, akik a legkevésbé tudnak védekezni, a nyugdíjasoknak – azt
mondják: „Figyeljetek, most nektek kell spórolnotok.”
Nos, ez jól mutatja, milyen irányba halad az egész.
Nos, a helyzet egy cseppet sem fog javulni, hanem a társadalmi egyenlőtlenség – és ez, úgy gondolom, jelenleg a
világ legnagyobb problémája – a folyó háborúk mellett.
De ez a társadalmi egyenlőtlenség egyre tovább fokozódik.
És ami a legfontosabb: láthatod, hogy az egyik oldalon erről vitáznak, a másik oldalon pedig azt mondják:
„Ó, lehetne még egy kicsit enyhíteni az adósságfék szigorán? Most még szerzünk egy kis pénzt”, de nem azért, hogy te azt mondd:
„Oké, most először is meg kell újítanom a rendszert, újra be kell vonzani a munkásokat, hogy az egész újra működjön.”
Nem, te azt mondod: „Rád spórolunk.” Ezen nem fog változni semmi, ezen nem fog javulni semmi.
„Másrészt pedig még több adósságot halmozunk fel, amit aztán Ukrajnába öntünk.”
Igen, sajnos az emberek nagyon gyorsan felejtenek.
Nos, az adósságfék szabályát valóban enyhítették, méghozzá röviddel azelőtt, hogy Merz úr szövetségi kancellár
lett volna; ő gondoskodott arról, hogy a védelmi kiadásokra vonatkozóan felfüggesszék az adósságfék alkalmazását.
Szóval akkor röviden szólva százmilliárdot szabadítottak fel.
Amikor pedig a nyugdíjasokról van szó, akkor minden egyes milliót háromszor is megvizsgálnak, és
végül a nyugdíjasok kevesebbet kapnak, mint eddig.
Igen. És például a következő problémás terület: erről rengeteg jelentés érkezik, miszerint a gáztárolók szokatlanul
üresek. Mit gondolsz, mire számíthatunk ebben a tekintetben?
Igen, ez… ez tény, és ez nem csak Németországra vonatkozik, hanem a világ összes országára.
Mindenütt támadás érte a stratégiai kőolajkészleteket.
Ezek mára olyan mélypontra süllyedtek, amilyet az elmúlt 40–45 évben nem értek el.
És látjuk is, hogy a Hormuzi-szoros még mindig lezárva van. Szóval erről naponta új hazugságokat hallunk.
Ugyanakkor azt is tapasztaljuk, hogy egyáltalán nem tájékoztatnak minket a Közel-Keleten zajló fontos eseményekről,
például arról, hogy Szaúd-Arábiában a világ legnagyobb olajfinomítóját egy drón-támadás során jelentősen megrongálták.
Erről nem jelent meg további hír. Erről egyáltalán nem hallunk semmit.
Tehát teljesen szisztematikusan gondoskodnak arról, hogy egyre kevesebb kőolaj és egyre kevesebb földgáz álljon rendelkezésre.
És ez számomra azt mutatja, hogy teljes tudatossággal és szándékosan egy hatalmas energiaválságba sodornak
minket, ami áremelkedésekhez fog vezetni, méghozzá minden területen, mert minden ár az energiától függ.
És számomra ez egy szándékos stratégia az infláció felpörgetésére. A történelem legnagyobb
adósságállományával rendelkező korszakban élünk.
Éppen az USA érte el a valaha volt legmagasabb adósságszintet. És hogyan lehet megszabadulni
az adósságtól? Úgy, hogy inflációt idézünk elő.
És úgy gondolom, hogy jelenleg egy rohamosan terjedő inflációval állunk szemben, amely esetleg hiperinflációba torkollhat, és hogy
ennek a hiperinflációnak a keretében esetleg új pénzt vezetnek be CBDC-k, azaz digitális központi banki pénz formájában.
Nos, véleményem szerint olyan ősz előtt állunk, amely egy nagyon-nagyon hatalmas, egy
igazán hatalmas felfordulást fog magával hozni.
Tényleg látszik, hogy ez nem csak Németországban van így.
Például a legutóbbi beszélgetésünk során Oroszországról is szó esett, amely szintén benzinválsággal küzd.
Ez jelenleg egy világszerte megfigyelhető jelenség.
Nos, az a helyzet, hogy nem szabad a kormányokra figyelni. A kormányok nem mások, mint bábok.
Putyin úr is csupán az orosz oligarchák bábja, akik pedig kizárólag saját vagyonuk és
hatalmuk kiterjesztése iránt érdeklődnek.
Lehet, hogy Putyin urat valamikor majd eltávolítják a hatalomból.
Teljesen biztos vagyok benne, hogy Donald Trumpot is hamarosan el fogják bocsátani.
Elég csak megnézni, hogy az alelnöke hogyan távolodik el tőle egyre inkább.
Nos, azért érdekes, hogy J.D. Vance szinte soha nem vesz részt ezeken a sajtótájékoztatókon.
Mindig Marco Rubio látható, és mostanában vagy Hegseth úr, vagy Bessent úr áll mellette, de J.D. Vance soha nem tűnik fel.
Nos, szerintem Donald Trump hamarosan betölti a szerepét, és akkor bűnbaknak fogják kikiáltani, az egész családjával
együtt, mert az utóbbi időben nyilvánvalóan meggazdagodtak.
Akkor azt fogják mondani az embereknek: „Ő tévútra vezetett titeket. Most továbbmegyünk”, és az
emberek majd valami másik vezető után fognak szaladni.
De tényleg el tudod képzelni, hogy azok, akiknek tényleg van mondanivalójuk, mind ugyanabba az irányba nézzenek?
Tehát, ahogy mondtad, az orosz oligarchák energiaválságot idéznek elő egyszerre Németországban, egyszerre az USA-ban és – na,
tényleg, nem mondják ki –, például Kínában is, és nem mondják azt, hogy: „Na, mi pont az ellenkezőjét
tesszük”, vagy „Akkor mi leszünk azok, akik végül…”
Nem is olyan buták. Pontosan tudják, hogy a globális pénzügyi rendszernek vége.
Nos, minden idők legnagyobb adóssághegye áll előttünk. Minden idők legnagyobb pénzmennyisége van forgalomban.
Nincs már normális módja ennek a rendszernek a megmentésére. Ezt mindenki tudja.
És jelenleg ennek a rendszernek a teljes és abszolút kifosztását éljük át, amelyről minden
bennfentes tudja, hogy hamarosan összeomlik.
Ez az oka annak, ami jelenleg történik. És ebben természetesen mindannyian egyetértenek.
Természetesen különböző érdekeik vannak, és folyamatosan megpróbálják egymástól
elvenni a részesedésüket. Ez vitathatatlan.
De létezik ez az alapvető érdeklődés, és az a alapvető érdeklődés, valamint az a alapvető tudás is, hogy a pénzügyi rendszerünk –
amely több száz éven át így működött – jelenleg már nem működik.
És szerinted hogyan fog alakulni az iráni háború?
Nos, ez természetesen a helyzet, amit valahogy még rosszabbá kell tenni. Ez azt jelenti, hogy –
– Igen, ezt jelenleg még tovább rontják.
Érdekes az is, hogy ennek a ceutai konfliktusnak is van ehhez némi köze, hiszen Ceuta a Gibraltári-szoros mellett fekszik.
A Gibraltári-szoros az Atlanti-óceán és a Földközi-tenger között húzódó tengerszoros.
Az összes fegyver azon keresztülhalad. Vagyis az összes fegyver, amit az amerikaiak nemcsak Marokkóba küldenek, hanem
onnan tovább Izraelbe is, azok mind azon keresztülmennek.
Nos, ez is egy nagyon fontos út, és a kereskedelem jelentős része is ezen keresztül zajlik.
Nos, ha ott nyílt konfliktus alakulna ki, az tovább súlyosbítaná a világ gazdasági helyzetét.
És látjuk is, hogy a Hormuzi-szorosban egyáltalán semmi sem történik.
Éppen ellenkezőleg, hazugságokat terjesztenek, mint például tegnap Bessent úr, aki éppen azt
állította, hogy már-már megállapodásra jutnának.
Gyanítom, hogy az egész helyzet még tovább fog eszkalálódni, és hogy a következő 6, 8 vagy 12 héten belül valamikor bekövetkezik
majd a nagy katasztrófa, vagyis hogy minden kormánynak be kell vallania csődjét, és azt kell mondania polgárainak:
„Sajnáljuk, de már nincsenek kőolaj- és földgázkészleteink.”
És akkor a kőolaj és a földgáz ára az egekbe szökik, majd az összes ár az egekbe szökik, és akkor azt fogjuk tapasztalni, hogy
az infláció már nem egy számjegyű, hanem két számjegyű lesz, és így olyan magas szintekre emelkedik,
amilyet a második világháború óta nem tapasztaltunk.
És szerinted mennyire fogják eltúlozni a dolgot?
Tényleg úgy, hogy hatalmas polgárháborúk dúlnak, vagy valami ilyesmi, és akkor az ember csak úgy…
és azt mondja magának: Oké, itt van a megoldás.
Ez a digitális…
Nem tudom, milyen messzire fognak eljutni a fegyveres összecsapások, de
feltételezem, hogy akkor más módon fognak reagálni.
Ehhez ismerni kell a WEF teljes napirendjét.
Ők már régóta szorgalmazzák például a „15 perces városok” koncepcióját.
Nagyon is elképzelhető, hogy bevezetik a „tizenöt perces városokat”, és hogy a digitális megfigyelés is jelentősen
fokozódik, hogy például tényleg csak hetente egyszer tankolhatunk, vagy talán csak egy meghatározott
mennyiségű benzint vehetünk fel, és hogy bizonyos áruk vásárlásában is korlátozások vonatkoznak majd ránk.
Az előkészületek már megtörténtek. Időközben már teljesen digitalizáltuk a rendszert.
Nos, szerintem rengeteg korlátozó intézkedés vár ránk, amelyek természetesen összefüggenek például a
digitális személyazonosítóval is, amelyet ezután valószínűleg gyorsított ütemben vezetnek majd be.
De úgy gondolom, hogy például a „tizenöt perces városok” ebben nagyon fontos szerepet fognak játszani.
És most természetesen felmerül a nagy kérdés: mit kezdjünk a tudásunkkal? Nos, hadd vonjalak be egy szerepjátékba.
Képzeld el, hogy most Németországban élsz, ott van a saját kis házad, de most kereskedni akarsz.
Tudod, szóval, tényleg azt képzeled, hogy ez tényleg nagyon-nagyon szörnyű lesz. Most mit tegyek?
Úgy gondolom, jelenleg a legfontosabb az, hogy megőrizzük a nyugalmunkat, és tájékozódjunk arról, mi történik
körülöttünk, mert ez máris segít abban, hogy legalább ne veszítsük el a kapcsolatot a valósággal.
Akkor azt mondanám, hogy felkészülnék arra, hogy az infláció jelentősen megugorjon.
Nos, én tartós élelmiszereket vásárolnék be; ha a jövedelmi küszöb alsó határán lennék, valóban
két-három hónapra elegendő élelmiszert halmoznák fel.
Nos, amennyiben ez egyáltalán lehetséges.
És akkor mindenképpen gondoskodnék arról, hogy ne legyen túl sok pénzem a bankszámlámon, mert számolok egy komolyabb bankválsággal
is, és egy ilyen válság azt jelentené, hogy a bankok banki szünnapot hirdetnek, és akkor valóban nem
lehetne többé készpénzt felvenni az automatákból.
Nos, jelenleg azt mondanám, hogy jó lenne, ha lenne egy körülbelül három hónapra elegendő
készpénz-tartalék, ami azonnal rendelkezésre áll.
Egyébként azt mondanám, hogy a pénzre, a megtakarítási számlákra és ilyesmire nem tennék.
Ha tehetném, felmondanám az életbiztosításokat és a többi, mindenféle biztosítást, inkább
kifizetném a pénzt, és abból tárgyi eszközöket vásárolnék.
[…] Ezért mindenkinek csak azt ajánlom, hogy ha van némi megtakarítása, inkább
ezüstbe vagy más tárgyi értékekbe fektesse be.
[…] Például én sem költöznék el most, mert a kivándorlás hosszú előkészületeket igényel. Tudni kell, hová
megy az ember, ismernie kell a nyelvet, és ilyesmi.
De ilyen rohanásban, most az utolsó pillanatban még elvándorolni, azt nagyon-nagyon rossznak tartom.
Ehhez azonban azt kell mondanom, hogy ha bizonyos nagyvárosokban élnék, ha vízművek, erőművek vagy a Bundeswehr bázisai közelében
laknék, akkor legalább egy B-tervet készítenék magamnak.
Hová mehetnék, ha valóban drón-támadások történnének Németországban?
Ezzel számolni kell. Senki sem tudja, hogy bekövetkezik-e, de mindig megnyugtató, ha előre tudjuk,
mit kell tennünk, ha a legrosszabb eset bekövetkezik.
Nos, én kidolgoznék egy B-tervet ezekre a legrosszabb esetekre, aztán remélném, hogy ezek a legrosszabb
esetek nem következnek be, de mindenesetre felkészülnék az esetleg bekövetkező katasztrófákra.
És mit gondolsz Svájcról?
[…] Úgy gondolom, hogy Svájc viszonylag biztonságos, mert Svájc mindig is a szupergazdagok menedéke volt, és ők
továbbra is gondoskodni fognak arról, hogy Svájc semleges maradjon, és hogy Svájcban valóban ne történjenek támadások.
De azt kell mondani, hogy például Ausztria is egyszerűen nem érdekes a világpolitikában.
Aligha hiszem, hogy Ausztriában kisebb városok ellen nagyobb drón-támadásokra kellene számítani.
De azt is hiszem, hogy nálunk is hasonló lesz a helyzet. Tehát ha nálunk valahol – legyen az Schleswig-Holsteinben, Bajorországban
vagy Baden-Württembergben –, ha valaki vidéken él, és nem éppen egy katonai bázis, egy katonai repülőtér vagy egy
erőmű közvetlen közelében lakik, akkor feltételezheti, hogy ott is megkímélik az esetleges támadásoktól.
De szomorú, hogy egyáltalán ilyenről kell beszélnünk.
Nos, azt kell mondanom, hogy tíz évvel ezelőttig soha, de soha nem gondoltam volna, hogy
egyszer ilyen dolgokról kell majd beszélnem.
Nos, ez tényleg egy nagyon-nagyon nehéz időszak, amit jelenleg átélünk.
[…] Igen, nos, nagyon köszönöm az összes információt és a megoldásaidat, és természetesen legközelebb is beszélünk.
Témákból egyébként nincs hiány.