Ką bendro turi neseniai iš Ceutos atplaukusi pabėgėlių banga, konfliktai Artimuosiuose Rytuose, milžiniška energetikos
krizė, sparčiai auganti infliacija, žlunganti finansų sistema, „15 minučių miestai“ ar kiti aktualūs klausimai?
Apie tai sužinosite šiame įdomiame interviu su Ernstu Wolffu.
Nors daugelis žmonių su siaubu ir nerimu stebi dabartines krizes ir įvykius, finansų ir ekonomikos analitikas
Ernstas Wolffas savo žiūrovų dėmesį nuolat nukreipia į visų šių įvykių aplinkybes ir bendrus bruožus.
Šiais laikais, kai vis labiau paaštrėja daugybė krizių, labiau nei bet kada anksčiau reikia žmonių, kurie „atpažįsta
sąsajas ir dėsningumus bei iš tikrųjų apgalvoja viską iki galo“.
Sveiki, mieli draugai. Šiandien pas mus svečiuojasi Ernstas Wolffas. Labai ačiū už tavo laiką.
Ačiū už kvietimą.
Su malonumu. O ką manai apie sienos peržengimą Seutoje?
Manau, kad tai – labai sėkmingas žvalgybos tarnybų ir užkulisiuose veikiančių sionistų milijardierių manevras.
Taigi, visa tai, žinoma, pareikalavo labai didelių ir ilgų pasiruošimų, apie kuriuos mes nieko nežinojome.
Na, pirmiausia trumpai apie Ceutos geografiją.
Seuta yra anklavas. Ši teritorija priklauso Ispanijai, tačiau, kaip ir Melilija, yra
apsupta Maroko ir įsikūrusi Šiaurės Afrikos žemyne.
Taigi, tai yra dvi anklavai, kurie iš tikrųjų yra Maroko teritorijoje, t. y. Šiaurės Afrikoje, tačiau priklauso Ispanijai.
Be to, yra dar ir Vakarų Sachara, kuri šiame kontekste taip pat yra labai svarbi. Ji yra tarp Maroko ir Mauritanijos.
Tai šalis, kuri šiuo metu iš esmės niekam nepriklauso. Ten veikia išsilaisvinimo organizacija
„Polisario“, kuri reikalauja šios šalies sau.
Tuomet ir Alžyras reiškia pretenzijas į tą teritoriją. Taigi ten kyla nemažai konfliktų.
Ir dabar įvyko štai kas: 2020 m. Donaldas Trumpas pasirašė Abraomo susitarimus.
Tai yra susitarimas tarp Izraelio ir islamo valstybių, tariamai siekiant ten užtikrinti taiką.
Iš tiesų šis susitarimas apima karinį ir techninį bendradarbiavimą, ypač kibernetinėje srityje.
Taigi šis susitarimas buvo sudarytas 2020 m. tarp Izraelio, Bahreino, Jungtinių Arabų Emyratų,
o vėliau prie jo prisijungė Marokas ir Sudanas.
Taigi, tarp Maroko ir Izraelio yra sudarytas susitarimas dėl bendradarbiavimo karinėje
srityje ir bendradarbiavimo skaitmeninėje erdvėje.
Tada šių metų balandį buvo pasirašyta dešimčiai metų skirta karinė sutartis tarp JAV ir Maroko.
Įdomu tai, kad šiuo metu Marokas 60 % savo ginklų perka iš JAV.
Izraelis importuoja maždaug 67–69 % savo ginklų. Taigi jis yra didelis JAV ginklų pirkėjas.
O po šio susitarimo, sudaryto šių metų balandį, Maroko vyriausybė buvo tokia dėkinga JAV, kad
vieną greitkelį pavadino Donaldo Trumpo vardu.
Taigi, Maroke yra 1000 km ilgio greitkelis, vadinamas „Donald Trump Highway“.
Taigi, užkulisiuose vyko nemažai pasiruošimo darbų. Be to, žinoma, buvo karas su Iranu.
O per karą su Iranu Ispanija neleido amerikiečiams naudotis savo oro pajėgų bazėmis – taigi praktiškai atsidūrė JAV taikiklyje.
O JAV ir Izraelis, žinoma, nori atkeršyti Ispanijai. Ir ką jie dabar padarė?
Jie surežisavo šią pabėgėlių krizę, nes juk nė vienas žmogus pasaulyje netiki, kad 60 000 žmonių per
6 valandas staiga susiburtų ir perlipti per sienas.
Taigi visa tai buvo kruopščiai strategiškai paruošta, ir tai yra visiškai akivaizdus smūgis.
Ir svarbu turėti omenyje, kad iš tikrųjų čia nekalbama apie konfliktą tarp Maroko ir Ispanijos bei JAV ir Izraelio.
Svarbiausia – nukreipti žmonių, pasaulio visuomenės dėmesį nuo didžiausio sukčiavimo, kada nors įvykusio finansų sistemoje.
Taigi, būtent vakar išgirdome, kad JAV finansų ministras Scottas Bessentas pasakė: „Mes netrukus sudarysime susitarimą su Iranu.“
Ir iš karto naftos kaina vėl smarkiai nukrito, o kai kurie milijardieriai vėl uždirbo labai, labai daug pinigų.
Ir mums gresia milžiniška katastrofa – milžiniška finansinė ir ekonominė katastrofa.
Ir, žinoma, žmonėms reikia pateikti kaltininką, o kaip kaltininkai jiems pateikiami migrantai. Štai visa situacijos esmė.
Aš taip pat mačiau ten daug interviu – tiek su migrantais, tiek su žurnalistais.
Ir jie taip pat pasakė, tiksliau tariant: „Taip, dabar sienos atidarytos. Eikite, eikite, eikite! Eikite per jas!“
Ir dėl to, galima sakyti, jie visi staiga baigė. O po to, praėjus kelioms dienoms, jie pasakė: „Grįžkite, mano vaikai, grįžkite!“
Ir tai, ir... bet jie patys to nežino. Man taip pat atrodo labai baisu, kaip žmonės iš
tikrųjų yra naudojami tarsi šachmatų figūrėlės.
Taigi: „Dabar eikite ten ir gyvensite geresnį gyvenimą.“ „O taip, mes eisime ten.“
O tada taip: „Grįžkite, tai buvo tik pokštas.“ „Gerai, gerai.“
Liūdniausia tai, kad visa tai iš tikrųjų atliko savo paskirtį.
Taigi, žmonės vėl ėmė piktintis dėl migrantų.
Visi Europos gyventojai labai bijo kitos migracijos bangos, kuri, be jokios abejonės, neišvengiamai ateis.
Ir tada visi žmonės bus nuteikti sakyti: „Na, iš tikrųjų už mūsų vargą atsakingi ne Volstrito ir kitų biržų žmonės, o migrantai.“
Ir dėl to šie itin turtingi milijardieriai, veikiantys užkulisiuose, žinoma, turi visišką laisvę.
Kodėl, tavo nuomone, galiausiai apie tai pranešama taip skirtingai?
Taigi, viešosios žiniasklaidos priemonėse apie tai pranešama taip: Ten jie rado tik dvi moteris ir parodė, kad vargšės dabar
toli nuplaukė, nors ten buvo matyti, kad jos nuplaukė galbūt 130 metrų, siekdamos pagaliau gražaus
gyvenimo, o dabar Ispanija su jomis elgiasi taip blogai.
Taip, ne, nieko kito, kaip tik tai, ką ką tik pasakiau. Taigi žmonės yra nuteikiami vieni prieš kitus.
Taigi, viena vertus, yra žmonių, kuriems visiškai aišku, kad migrantai yra blogiausia, kas tik gali būti.
Jie reikalauja grįžimo į tėvynę, kaip ir AfD, kuri, žinoma, tuo pasinaudos.
Ir jie tada elgsis taip, tarsi viskas taptų daug geriau, jei visus migrantus išsiųstume namo.
Kita vertus, yra žmonių, kuriems labai gaila šių žmonių likimo, nes, žinoma, daugelis iš jų nori atvykti pas mus vien dėl skurdo.
O kai ten kyla didžiulės bado katastrofos, tai, žinoma, yra neįsivaizduojamo masto žmogiškoji katastrofa.
Bet kaip galima dar labiau nuteikti žmones vienus prieš kitus, pateikiant informaciją taip,
kaip tai daro, pavyzdžiui, ARD ir „Tagesschau“?
Taip, tai tiesa. Aš taip pat pasakyčiau, kad iš esmės šios problemos sprendimas yra toks: šalyje, kurioje
sąmoningai kurstomas karas ar badas, reikia išspręsti šią problemą, kad ten žmonės galėtų gyventi.
Taip, jei, pavyzdžiui, JAV būtų suinteresuotos, kad Maroke padėtis pagerėtų, tada jos nesikištų tokiu būdu ir nesudarytų su
Maroku jokių gynybos sąjungų, o pasirūpintų, kad Maroko vyriausybė nepirktų ginklų, o
užtikrintų, kad žmonės būtų tinkamai maitinami.
[…] Ceutos atveju yra taip, kad – juk ten valdžia yra šiek tiek kairioji – šiuo metu prasideda kova su kairiaisiais.
Kairieji yra tie, kurie nori įsileisti visus pabėgėlius. Čia sakoma, kad vėl įvyko teroro
aktas, taigi turime imtis veiksmų prieš dešiniuosius.
Tačiau visi dešinieji sako, kad kalti kairieji, nes juk būtent jie atsakingi už tai, kad migrantai dabar čia atvyksta.
Puiku. Tokiu būdu abi pusės buvo nuteiktos viena prieš kitą, todėl galima toliau įgyvendinti savo darbotvarkę, toliau
skurdinti žmones, juos pavergti ir vesti į skaitmeninę diktatūrą.
[…] Be to, Vokietijoje yra labai daug statybviečių, kur yra ką veikti.
Ir vietoj to, kad šias problemas išspręstų, atsiranda, pavyzdžiui, ši pensijų reforma, ir čia sakoma, kad,
pavyzdžiui, pensija nuo 63 metų greičiausiai bus panaikinta.
Eee, ką apie tai manai? Na, dirbti daugiau, o gauti mažiau.
Tai rodo mūsų laikų ledinį cinizmą, nes biržose uždirbama kaip niekada anksčiau.
Pasaulyje milijardieriai tampa vis turtingesni, o vargšams, būtent tiems, kurie yra vargingiausi, vargingiausiai gyvenantiems
gyventojams, kurie mažiausiai gali pasipriešinti, pensininkams, sakoma: „Klausykite, dabar turime taupyti jūsų sąskaita.“
Taigi tai rodo, kuria kryptimi visa tai eina.
Taigi, padėtis nė trupučio nepagerės, o socialinė nelygybė – ir tai, mano nuomone, šiuo metu yra
didžiausia problema pasaulyje – be visų tų karų, kurie vyksta.
Tačiau ši socialinė nelygybė vis labiau didėja.
Ir svarbiausia, kad matai: vienoje pusėje vyksta diskusijos, o kitoje pusėje sakoma:
„Oi, ar galima šiek tiek sušvelninti skolos ribą? Mes dabar dar šiek tiek pinigų surinksime“, bet ne tam, kad tu pasakytum:
„Gerai, dabar pirmiausia turiu atnaujinti sistemą, vėl pritraukti tikrų darbuotojų, kad viskas vėl veiktų.“
Ne, tu sakai: „Mes taupome tavo sąskaita.“ Čia niekas nepasikeis, čia niekas nepagerės.
„O kita vertus, mes dar labiau įsiskoliname, o gautas pinigas – tai mes išleidžiame Ukrainoje.“
Taip, deja, žmonės labai greitai pamiršta.
Taigi, skolos ribojimo mechanizmas buvo sušvelnintas, ir būtent visai prieš pat p. Merzui tapant kancleriu jis
pasirūpino, kad skolos ribojimo mechanizmas būtų laikinai sustabdytas karinių išlaidų atžvilgiu.
Taigi ten buvo greitai skirta šimtas milijardų.
O kai kalbama apie pensininkus, tada kiekvienas milijonas yra tris kartus apverčiamas, ir
galiausiai pensininkai gauna mažiau, nei gaudavo iki šiol.
Taip. O, pavyzdžiui, kitas klausimas – juk gaunama labai daug pranešimų, kad dujų saugyklos yra
neįprastai tuščios. Kaip manai, kas mūsų čia laukia?
Taip, tai yra, tai yra faktas, ir tai galioja ne tik Vokietijai, bet ir visoms pasaulio šalims.
Visur buvo užpultos strateginės naftos atsargos.
Šiuo metu jie yra pasiekę žemiausią lygį, kokio nebuvo pasiekta jau 40–45 metus.
Ir mes matome, kad Ormuso sąsiauris vis dar yra užblokuotas. Taigi, mums kasdien pasakojami nauji melai.
Tačiau tuo pačiu metu pastebime, kad apie svarbius įvykius Artimuosiuose Rytuose mums visiškai nebepranešama, pavyzdžiui,
kad Saudo Arabijoje didžiausia pasaulyje naftos perdirbimo gamykla buvo labai smarkiai apgadinta per dronų ataką.
Apie tai daugiau nebuvo pranešta. Mes apie tai nieko negirdime.
Taigi, visiškai sistemingai siekiama, kad naftos ir gamtinių dujų atsargų vis mažėtų.
Ir tai man rodo, kad mes visiškai sąmoningai ir tyčia stumiami į milžinišką energetikos krizę, kuri lems kainų
kilimą visur, nes visos kainos priklauso nuo energijos.
Ir man tai yra sąmoninga strategija, skirta paskatinti infliaciją. Mes gyvename laikais, kai skolos yra didžiausios.
Būtent JAV pasiekė didžiausią skolos lygį per visą istoriją. O kaip galima atsikratyti skolų? Sukeliant infliaciją.
Manau, kad šiuo metu susiduriame su sparčiai augančia infliacija, kuri galbūt peraugs į hiperinfliaciją, ir kad šios
hiperinfliacijos sąlygomis gali būti įvesti nauji pinigai – CBDC, t. y. centrinio banko skaitmeniniai pinigai.
Taigi, mano nuomone, priešakyje laukia ruduo, kuris atneš labai, labai didžiulį, tikrai milžinišką perversmą.
Iš tiesų matyti, kad taip yra ne tik Vokietijoje.
Pavyzdžiui, per mūsų paskutinį pokalbį taip pat kalbėjome apie Rusiją, kuri, kaip žinoma, taip pat patiria degalų krizę.
Šiuo metu tai yra pasaulinis reiškinys.
Taigi, reikalas tas, kad negalima žiūrėti į vyriausybes. Vyriausybės yra ne kas kita, kaip marionetės.
Ponas Putinas taip pat yra ne kas kita, kaip Rusijos oligarchų marionetė, o jiems rūpi
tik jų pačių turtas ir savo įtakos plėtra.
Gali būti, kad ponas Putinas kada nors bus nušalintas.
Esu visiškai įsitikinęs, kad Donaldas Trumpas taip pat netrukus bus nušalintas.
Pakanka tik pažvelgti, kaip jo viceprezidentas vis labiau nuo jo atsiriboja.
Taigi, įdomu, kad J.D. Vance beveik niekada nedalyvauja visose tose spaudos konferencijose.
Visada matyti Marco Rubio, o pastaruoju metu šalia jo – arba ponas Hegseth, arba ponas
Bessent, tačiau J.D. Vance niekada nepasirodo.
Taigi manau, kad Donaldas Trumpas netrukus atliks savo vaidmenį ir tada bus paskelbtas atpirkimo ožiu kartu su visa
savo šeima, nes jie pastaruoju metu akivaizdžiai praturtėjo.
Tada žmonėms bus pasakyta: „Jis jus suklaidino. Dabar mes eisime toliau“, ir tada
žmonės pradės sekti paskui kokį nors kitą lyderį.
Bet ar tikrai gali įsivaizduoti, kad tie, kurie iš tikrųjų turi ką pasakyti, visi žiūri ta pačia kryptimi?
Taigi, kaip tu sakėi, kad Rusijos oligarchai sukelia energetinę krizę tuo pačiu metu Vokietijoje, tuo pačiu metu JAV ir – na,
tikrai, kad niekas nesakytų – pavyzdžiui, Kinijoje, ir kad niekas nesakytų taip: „Ne, mes elgsimės
priešingai“ arba „Tada mes būsime tie, kurie galiausiai…“
Jie juk nėra kvailiai. Jie puikiai žino, kad pasaulinė finansų sistema yra prie pabaigos.
Taigi, turime didžiausią visų laikų skolų kalną. Pinigų apyvarta yra didžiausia per visą istoriją.
Jau nebėra jokių įprastų būdų, kaip išgelbėti šią sistemą. Tai žino kiekvienas.
O šiuo metu mes stebime visišką ir absoliučią šios sistemos išplėšimą, apie kurią visi vidiniai žino, kad ji netrukus žlugs.
Tai yra visko, kas šiuo metu vyksta, fonas. Ir, žinoma, šiuo klausimu jie visi sutaria.
Žinoma, jie taip pat turi skirtingus interesus ir nuolat bando vienas kitam atimti dalį pelno. Tai neginčytina.
Tačiau yra tas pagrindinis susidomėjimas, taip pat pagrindinės žinios, kad mūsų finansų sistema,
kuri veikė kelis šimtus metų, šiuo metu nebeveikia.
O kaip, tavo nuomone, toliau klostysis karas su Iranu?
Na, tokia yra situacija, žinoma, ją kažkaip reikia pabloginti. Tai reiškia, kad –
– Taip, šiuo metu padėtis tik blogėja.
Įdomu ir tai, kad šis konfliktas dėl Seutos taip pat yra su tuo susijęs, nes Seuta juk yra prie Gibraltaro sąsiaurio.
Gibraltaro sąsiauris – tai sąsiauris tarp Atlanto vandenyno ir Viduržemio jūros.
Per ją praeina visi ginklai. Tai yra, visi ginklai, kuriuos amerikiečiai siunčia ne tik į
Maroką, bet ir toliau į Izraelį – jie praeina per ją.
Taigi, tai taip pat yra labai svarbi gatvė, per kurią vyksta didžioji prekybos dalis.
Taigi, jei ten kiltų atviras konfliktas, tai dar labiau pablogintų ekonominę padėtį pasaulyje.
Juk matome, kad Ormuso sąsiauryje iš tikrųjų nieko nevyksta.
Priešingai, skleidžiami melai, tokie kaip vakar pono Bessento pasakytieji, kuris tvirtino, kad, esą, esą, esą, esą, esą, esą,
esą, esą, esą, esą, esą, esą, esą, esą, esą, esą, esą, esą, esą, esą, esą, esą, esą, esą, esą, esą, esą, esą, esą, esą, esą,
esą, esą, esą, esą, esą, esą, esą, esą, esą, esą, esą, esą, es
Įtariu, kad visa situacija dar labiau paaštrės ir kad per artimiausias 6, 8 ar 12 savaičių mes patirsime
tikrą didžiulę katastrofą, kai visos vyriausybės turės paskelbti bankrotą ir pasakyti savo piliečiams:
„Atsiprašome, bet dabar neturime nei naftos, nei gamtinių dujų atsargų.“
Tuomet naftos ir gamtinių dujų kainos iš tiesų šoktels iki neregėto lygio, o po to šoktels visos kainos, ir tada matysime,
kad infliacija nebebus vieno skaitmens, o taps dviejų skaitmenų, ir pasieks aukštesnį lygį,
nei esame matę nuo Antrojo pasaulinio karo laikų.
O kaip manai, iki kokio laipsnio jie tai išpūstų?
Tiesiog taip, kad vyksta milžiniški pilietiniai karai ar kažkas panašaus, ir tada tiesiog
susiduri su tuo ir sakai sau: „Gerai, štai sprendimas.“
Tai yra skaitmeninis…
Nežinau, kaip toli nusitęs kariniai konfliktai, bet manau, kad tuomet bus reaguojama kitaip.
Tam reikia žinoti visą Pasaulio ekonomikos forumo darbotvarkę.
Jie jau seniai pasisako, pavyzdžiui, už „penkiolikos minučių miestus“.
Gali būti, kad tuomet bus įvestos „penkiolikos minučių miestai“ ir kad skaitmeninė priežiūra bus labai sustiprinta, kad,
pavyzdžiui, degalus galėsime pildyti tik kartą per savaitę arba galbūt galėsime įsigyti tik tam tikrą degalų
kiekį, taip pat bus apribotas tam tikrų prekių pirkimas.
Pasirengimas jau baigtas. Juk dabar mes jau visiškai perėjome prie skaitmeninių technologijų.
Taigi manau, kad mūsų laukia daugybė ribojančių priemonių, kurios, žinoma, yra susijusios, pavyzdžiui,
su skaitmeniniu asmens tapatybės dokumentu, kurio įvedimas tuomet galbūt bus paspartintas.
Tačiau manau, kad, pavyzdžiui, „penkiolikos minučių miestai“ čia atliks labai svarbų vaidmenį.
Ir dabar, žinoma, kyla svarbiausias klausimas: ką darysime su savo žiniomis? Na, aš tave įtrauksiu į tokį vaidmenų žaidimą.
Įsivaizduok, kad dabar gyveni Vokietijoje, ten turi savo namelį, bet dabar nori užsiimti prekyba.
Tu žinai, tai yra, tu tikrai įsivaizduoji, kad viskas bus tikrai labai, labai baisu. Ką man dabar daryti?
Manau, kad šiuo metu svarbiausia yra išlaikyti ramybę ir domėtis tuo, kas vyksta aplink, nes
tai padeda, bent jau neprarasti ryšio su realybe.
Tuomet sakyčiau, kad ruoščiausi tam, jog infliacija labai smarkiai išaugs.
Taigi, jei mano pajamos būtų pačiame žemiausiame lygyje, aš įsigyčiau ilgai nesugendančių maisto produktų – iš
tikrųjų pasistatydinčiau maisto atsargų dviem ar trim mėnesiams.
Na, jei tai iš tikrųjų įmanoma.
Be to, aš tikrai pasirūpinčiau, kad mano banko sąskaitoje nebūtų per daug pinigų, nes numatau, kad gali įvykti didesnė bankų
krizė, o didesnė bankų krizė reikš, kad bankai paskelbs bankų atostogas ir tada iš bankomatų
iš tikrųjų nebegalėsite gauti grynųjų pinigų.
Taigi, šiuo metu sakyčiau, kad būtų gerai turėti maždaug trims mėnesiams skirtą grynųjų pinigų
atsargą, kuria būtų galima laisvai disponuoti.
Kitaip tariant, aš nesirinkčiau pinigų, taupomųjų sąskaitų ir panašių dalykų.
Aš nutraukčiau gyvybės draudimus ir panašius – visus įmanomus draudimus, jei tik būtų įmanoma, ir verčiau paprašyčiau
išmokėti pinigus, už kuriuos įsigyčiau materialiojo turto.
[…] Taigi galiu tik rekomenduoti kiekvienam, jei turi šiek tiek santaupų, jas
investuoti į sidabrą arba į kitus materialius turtus.
[…] Pavyzdžiui, aš šiuo metu taip pat neišvyktų gyventi į užsienį, nes išvykimui reikia ilgų pasiruošimų.
Reikia žinoti, kur vykti, reikia mokėti kalbą ir pan.
Tačiau taip skubotai, dabar, paskutinę akimirką, išvykti gyventi į užsienį – manau, kad tai labai, labai blogai.
Tačiau turiu pasakyti, kad jei gyventų tam tikruose didmiesčiuose, jei gyventų netoli vandens
tiekimo įmonių, elektrinių ar Vokietijos kariuomenės bazių, tada bent jau paruoščiau sau planą B.
Kur galėčiau eiti, jei Vokietijoje iš tikrųjų įvyktų kokie nors dronų išpuoliai?
Su tuo reikia susitaikyti. Niekas nežino, ar tai įvyks, bet visada labai ramina, kai iš anksto
žinai, ką daryti, jei įvyktų blogiausias scenarijus.
Taigi, aš paruoščiau planą B visų tų blogiausių scenarijų atveju, tada tikėčiausi, kad tie blogiausi
scenarijai nepasitvirtins, bet bet kuriuo atveju būčiau pasiruošęs galimai įvykti katastrofoms.
O ką manai apie Šveicariją?
[…] Manau, kad Šveicarija iš tiesų yra palyginti saugi, nes ji visada buvo itin turtingųjų prieglobstis, o jie ir
toliau užtikrins, kad Šveicarija išliktų neutrali ir kad joje iš tikrųjų nebūtų vykdomi jokie išpuoliai.
Tačiau reikia pasakyti, kad, pavyzdžiui, Austrija tiesiog nėra tokia įdomi pasaulio politikos atžvilgiu.
Vargu ar reikėtų tikėtis, kad Austrijoje mažesniuose miestuose įvyks didesnio masto dronų atakos.
Tačiau aš taip pat manau, kad pas mus bus panašiai. Taigi, jei kas nors pas mus kur nors – nesvarbu, ar tai būtų
Šlezvigo-Holšteinas, Bavarija ar Baden-Viurtembergas – jei gyvena kaime ir negyvena šalia karinės bazės, karinio
oro uosto ar elektrinės, tuomet galima manyti, kad ten taip pat bus apsaugotas nuo galimų išpuolių.
Tačiau gaila, kad apskritai turime apie tai kalbėti.
Na, turiu pasakyti, kad dar prieš dešimt metų niekada, niekada nebūčiau pagalvojęs, kad
kada nors teks kalbėti apie tokius dalykus.
Na, šiuo metu mes tikrai gyvename labai, labai sunkiu laikotarpiu.
[…] Taip, na, labai ačiū už visą informaciją, už tavo sprendimus, ir, žinoma, pasikalbėsime kitą kartą.
Tematų juk turime pakankamai.