Hva har den nylige flyktningbølgen fra Ceuta, konfliktene i Midtøsten, en enorm energikrise, en galopperende
inflasjon, et finanssystem i ferd med å kollapse, «15-minuttersbyer» og andre brennpunkt med hverandre å gjøre?
Det får du vite i dette spennende intervjuet med Ernst Wolff.
Mens mange mennesker ser på de aktuelle krisene og hendelsene med forferdelse og bekymring, retter finans- og økonomianalytikeren
Ernst Wolff stadig oppmerksomheten til seerne sine mot bakgrunnen og fellestrekkene ved alle disse hendelsene.
I en tid med stadig mer akutte og mangfoldige kriser trenger vi mer enn noensinne mennesker som «ser sammenhenger
og mønstre og virkelig tenker tingene gjennom til ende».
Hei, kjære alle sammen. I dag har vi Ernst Wolff på besøk. Tusen takk for at du tar deg tid til dette.
Takk for invitasjonen.
Gjerne. Og hva synes du om grensebruddet i Ceuta?
Jeg tror dette er et svært vellykket trekk fra etterretningstjenestene og sionistiske milliardærer i kulissene.
Vel, det hele har selvfølgelig krevd en veldig omfattende og langvarig forberedelse, som vi ikke har fått vite noe om.
La oss først ta en rask titt på Ceutas geografi.
Ceuta er en enklave. Området tilhører Spania, men ligger omgitt av Marokko på det nordafrikanske fastlandet, akkurat som Melilla.
Dette er altså de to enklavene som egentlig ligger på marokkansk territorium, altså i Nord-Afrika, men som tilhører Spania.
Og så er det også Vest-Sahara, som også er svært viktig i denne sammenhengen. Det ligger mellom Marokko og Mauritania.
Det er et land som egentlig ikke tilhører noen for øyeblikket. Der finnes en
frigjøringsorganisasjon, Polisario, som gjør krav på landet.
Da gjør også Algerie krav på landet. Så det er altså en hel del konflikter der.
Og nå har følgende skjedd: I 2020 inngikk Donald Trump Abraham-avtalene.
Dette er en avtale mellom Israel og islamske stater, angivelig for å skape fred der.
I virkeligheten omfatter denne avtalen militært og teknisk samarbeid – særlig på cyberområdet.
Denne avtalen ble inngått i 2020 mellom Israel, Bahrain og De forente arabiske emirater, og
senere sluttet også Marokko og Sudan seg til.
Det foreligger altså en avtale mellom Marokko og Israel om samarbeid på det militære
området og om samarbeid på det digitale området.
I april i år ble det inngått en avtale, en militæravtale med en varighet på ti år, mellom USA og Marokko.
Det er interessant å merke seg at Marokko for tiden henter 60 % av sine våpen fra USA.
Israel importerer omtrent 67 til 69 % av sine våpen. Det er altså en stor avtaker av amerikanske våpen.
Og etter denne avtalen i april i år var den marokkanske regjeringen så takknemlig overfor USA
at de oppkalte en motorvei etter Donald Trump.
Det finnes altså en 1000 km lang motorvei i Marokko som heter Donald Trump Highway.
Vel, det har vært en hel del forberedelser i kulissene. Og så var det selvfølgelig krigen mot Iran.
Og under Iran-krigen nektet Spania amerikanerne å bruke flybasene sine – og ble dermed praktisk talt satt i søkelyset av USA.
Og USA og Israel vil selvfølgelig hevne seg på Spania. Og hva har de gjort nå?
De har iscenesatt denne flyktningkrisen, for det er jo ingen i hele verden som tror at 60 000 mennesker på en gang, i
løpet av seks timer, kan samle seg og klatre over grensene.
Så hele saken var helt strategisk planlagt, og dette er et helt klart slag.
Og det er viktig å ha i bakhodet at dette – i virkeligheten – ikke handler om en konflikt
mellom Marokko og Spania, og USA og Israel.
Det handler om å avlede oppmerksomheten til folk og den internasjonale offentligheten fra det største
svindelnummeret som noensinne har funnet sted i finanssystemet.
Faktisk hørte vi nettopp i går at den amerikanske finansministeren Scott Bessent sa:
«Vi er i ferd med å inngå en avtale med Iran.»
Og med det samme har oljeprisen igjen stupt, og noen milliardærer har igjen tjent veldig, veldig mye penger.
Og vi står overfor en enorm katastrofe, en enorm finans- og økonomikatastrofe.
Og da må man selvfølgelig gi folk en syndebukk, og det er innvandrerne som blir
presentert som syndebukker. Det er hele bakgrunnen.
Jeg har også sett mange intervjuer der, altså med innvandrere og journalister.
Og de sa også – faktisk sa de: «Ja, nå er grensene åpne. Gå, gå, gå! Gå gjennom!»
Og derfor, så å si, var de plutselig alle ferdige. Og så sa de også, et par dager senere: «Kom tilbake, mine barn, kom tilbake!»
Og det, men de vet det ikke selv. Jeg synes også det er så forferdelig at mennesker
rett og slett blir brukt som sjakkbrikker.
Slik: «Nå går dere bort dit og får et bedre liv.» «Å ja, vi går bort dit.»
Og så: «Kom tilbake, det var bare for moro skyld.» «Ok, ok.»
Det triste er at det hele jo har oppfylt sin hensikt.
Så folk har igjen blitt opprørt over innvandrere.
Alle i Europa er svært redde for den neste innvandringsbølgen, som helt sikkert vil komme.
Og alle vil da bli innstilt på å si: «Vel, egentlig er det ikke folkene på Wall Street og på alle børsene
som er ansvarlige for vår elendighet, men innvandrerne.»
Og dermed har disse ultrarike milliardærene i kulissene selvfølgelig fritt spillerom.
Hvorfor tror du at det til slutt blir rapportert så forskjellig?
I de offentlige mediene rapporterer de jo slik: De fant jo de eneste to kvinnene og viste dermed at de stakkars kvinnene nå har
svømt langt, selv om man også der kunne se at de kanskje hadde svømt 130 meter for å få et endelig
godt liv, og nå blir de behandlet så dårlig av Spania.
Ja, nei, ikke noe annet enn det jeg nettopp sa. Altså, folk blir satt opp mot hverandre.
Vel, på den ene siden har vi de som er helt sikre på at innvandrere er det verste som finnes.
De krever remigrasjon, akkurat som AfD, som selvfølgelig vil hoppe på dette.
Og de vil altså late som om alt blir mye bedre hvis vi sender alle innvandrerne hjem.
På den andre siden er det de som føler stor medfølelse med disse menneskenes skjebne, fordi mange av dem
selvfølgelig ønsker å komme til oss på grunn av ren fattigdom.
Og når det oppstår store hungersnødkatastrofer, er det selvfølgelig en humanitær katastrofe av ufattelige dimensjoner.
Men hvordan kan man bedre sette folk opp mot hverandre ved å rapportere på den måten som for eksempel ARD og Tagesschau gjør?
Det stemmer. Jeg vil også si at løsningen på dette problemet i utgangspunktet er at man i det landet hvor det
bevisst fremprovoseres krig eller sult, løser problemet der, slik at menneskene der kan leve.
Ja, hvis, hvis USA for eksempel var interessert i at forholdene i Marokko skulle bli bedre, ville de ikke gripe inn på en slik måte
og inngå forsvarsallianser med Marokko, men sørge for at den marokkanske regjeringen ikke kjøper
våpen, men i stedet sørger for at folket får nok mat.
[…] I Ceuta er situasjonen slik at – vi har jo en regjering der som ligger litt til venstre –
at kampen nå for øyeblikket går mot venstresiden.
Det er venstresiden som vil slippe inn alle flyktningene. Her sier man at det nå igjen har skjedd et
angrep, og at vi derfor må slå ned på høyresiden.
Men alle på høyresiden sier at venstresiden har skylden, fordi det jo er de som er
ansvarlige for at migrantene kommer hit akkurat nå.
Fantastisk. På denne måten har man satt de to sidene opp mot hverandre, og kan nå fortsette med agendaen
og fortsette å gjøre folk fattigere, slavebinde dem og føre dem inn i et digitalt diktatur.
[…] Og det er jo mange prosjekter i Tyskland der det er mye å gjøre.
Og i stedet for å løse dem, kommer det for eksempel denne pensjonsreformen, og her sies det at pensjon
ved 63 år, for eksempel, er i ferd med å bli avskaffet.
Eh, hva synes du om det? Altså, å jobbe mer og få mindre.
Dette viser den iskalde kynismen i vår tid, for på børsene tjener man penger som aldri før.
Milliardærene blir stadig rikere rundt om i verden, og da blir de fattige – altså nettopp de aller fattigste, den fattigste delen
av befolkningen som har minst mulig mulighet til å forsvare seg, pensjonistene – fortalt:
«Hør her, nå må vi spare på deres bekostning.»
Det viser altså hvilken retning det hele går i.
Det kommer altså ikke til å bli det minste bedre, men den sosiale ulikheten – og det er, tror jeg, det største problemet
i verden akkurat nå – i tillegg til alle krigene som pågår.
Men denne sosiale ulikheten blir stadig større og større.
Og fremfor alt ser du at det diskuteres på den ene siden, mens man på den andre siden sier:
«Å, kan man ikke lempe litt på gjeldsbremsen? Vi skal jo skaffe litt penger til det nå», men ikke for at du skal si:
«Ok, nå må jeg først få systemet på fote igjen, få inn flere arbeidere, slik at alt fungerer som det skal igjen.»
Nei, du sier: «Vi sparer på deg.» Der vil ingenting endres, der vil ingenting bli bedre.
«Og på den andre siden tar vi opp mer gjeld, og det kaster vi så inn i Ukraina.»
Ja, dessverre glemmer folk jo veldig fort.
Så gjeldsbremsen er jo blitt lempet, og det skjedde helt kort tid før Merz ble forbundskansler; han sørget
nemlig for at gjeldsbremsen ble satt til side når det gjelder forsvarsutgiftene.
Så da ble det altså raskt satt av hundre milliarder.
Når det gjelder pensjonistene, blir hver eneste million altså snudd tre ganger, og til slutt
får pensjonistene mindre enn de har fått hittil.
Ja. Og det neste problemområdet, for eksempel – det kommer jo mange rapporter om at gasslagrene
er uvanlig tomme. Hva tror du vi har i vente her?
Ja, det er, det er et faktum, og det gjelder ikke bare Tyskland, det gjelder alle land i verden.
De strategiske oljereservene har blitt angrepet overalt.
De har nå nådd et lavpunkt som ikke har vært sett på 40–45 år.
Og vi ser jo at Hormuzstredet fremdeles er blokkert. Altså, der blir vi jo fortalt nye løgner hver dag.
Samtidig opplever vi imidlertid også at vi ikke lenger blir informert om viktige hendelser i Midtøsten, for
eksempel at verdens største oljeraffineri i Saudi-Arabia ble svært alvorlig skadet i et droneangrep.
Det har ikke blitt rapportert noe mer om dette. Vi hører ingenting om det.
Altså sørger man helt systematisk for at det blir stadig mindre olje og stadig mindre naturgass tilgjengelig.
Og det viser meg at vi helt bevisst og med vilje blir drevet inn i en svært alvorlig energikrise, som vil føre til
prisøkninger overalt, fordi alle priser er avhengige av energi.
Og for meg er dette en bevisst strategi for å få inflasjonen til å stige. Vi lever i en
tid med den høyeste gjeldsgraden noensinne.
Det er nettopp USA som har nådd det høyeste gjeldsnivået noensinne. Og hvordan kan man
bli kvitt gjeld? Ved å fremkalle inflasjon.
Og jeg tror at vi for øyeblikket står overfor en galopperende inflasjon som muligens vil utvikle seg til hyperinflasjon, og at
man i forbindelse med denne hyperinflasjonen da muligens vil innføre nye penger i form
av CBDC-er, altså digitale sentralbankpenger.
Vel, etter min mening står vi foran en høst som vil føre til en helt, helt enorm, en helt enorm omveltning.
Man ser jo virkelig at det ikke bare er slik i Tyskland.
For eksempel snakket vi også om Russland i vår siste samtale – et land som jo også opplever en bensinkrise.
Dette er et verdensomspennende fenomen for øyeblikket.
Saken er jo den at man ikke må se på regjeringene. Regjeringene er ikke annet enn marionetter.
Putin er heller ikke annet enn en marionett for de russiske oligarkene, og de er opptatt av
sine egne formuer og av å utvide sin egen makt.
Det kan godt hende at Putin på et eller annet tidspunkt blir satt av.
Jeg er jo helt sikker på at Donald Trump også snart vil bli droppet.
Man trenger bare å se hvordan visepresidenten hans i stadig større grad distanserer seg fra ham.
Det er jo interessant at J.D. Vance nesten aldri er til stede på alle disse pressekonferansene.
Det er alltid Marco Rubio, og i det siste enten Hegseth eller Bessent ved siden av ham, men J.D. Vance dukker aldri opp.
Jeg tror altså at Donald Trump snart vil ha spilt ut sin rolle, og at han da vil bli utpekt som syndebukk, sammen med hele familien
sin, fordi de jo så åpenbart har beriket seg den siste tiden.
Da vil folk få høre: «Han har ført dere på villspor. Nå fortsetter vi uten ham», og da vil
folk følge etter en eller annen annen leder.
Men kan du virkelig forestille deg at de som virkelig har noe å si, alle ser i samme retning?
Altså, slik du sa, at de russiske oligarkene skal forårsake en energikrise samtidig i Tyskland, samtidig i USA og – altså, man
skal virkelig ikke si – og i Kina for eksempel, og at man ikke skal si noe slikt som: «Nei, vi gjør
det motsatte», eller «Da blir det vi som til slutt …»
De er jo ikke dumme. De vet jo helt nøyaktig at det globale finanssystemet er ved veis ende.
Vel, vi har den største gjeldsberget noensinne. Det er den største pengemengden noensinne.
Det, det finnes ikke lenger noen normale måter å redde dette systemet på. Det vet alle.
Og akkurat nå er vi vitne til en fullstendig og total utplyndring av dette systemet,
som alle innsidere vet snart vil bryte sammen.
Det er bakgrunnen for alt det som skjer akkurat nå. Og det er de selvfølgelig alle enige om.
Selvfølgelig har de også ulike interesser og prøver alltid å ta markedsandeler fra hverandre. Det er ubestridt.
Men det finnes en grunnleggende interesse og en grunnleggende interesse, samt en grunnleggende kunnskap om at
vårt finanssystem, slik det har fungert i flere hundre år, for øyeblikket ikke lenger fungerer.
Og hva tror du, hvordan vil det gå videre med krigen mot Iran?
Vel, det er jo situasjonen, og den må selvfølgelig gjøres enda verre på en eller annen måte. Det betyr –
– Ja, det blir jo forverret akkurat nå.
Det er jo også interessant at denne Ceuta-konflikten har noe med dette å gjøre, siden Ceuta ligger ved Gibraltarsundet.
Gibraltarsundet er et sund mellom Atlanterhavet og Middelhavet.
Det er der alle våpnene går gjennom. Altså alle våpnene som amerikanerne ikke bare sender til
Marokko, men også videre til Israel – de går gjennom der.
Vel, det er også en veldig viktig vei, og en stor del av handelen går gjennom den.
Så hvis det skulle oppstå en åpen konflikt der, ville det også forverre den økonomiske situasjonen i verden ytterligere.
Og vi ser jo at det ikke skjer noe som helst i Hormuzstredet.
Tvert imot, det spres løgner, som den fra herr Bessent i går, som nettopp hevdet at man visstnok var like før en avtale.
Jeg antar at hele situasjonen vil eskalere enda mer, og at vi på et eller annet tidspunkt i løpet av de neste 6, 8 eller 12
ukene vil oppleve en virkelig stor katastrofe, nemlig at alle regjeringer må erkjenne sin insolvens og si til innbyggerne sine:
«Beklager, men vi har ikke lenger noen oljereserver eller naturgassreserver.»
Og da vil prisene på råolje og naturgass skyte i været, og da vil alle prisene skyte i været, og da vil vi oppleve at inflasjonen
ikke lenger vil ligge på ett siffer, men på to siffer, og dermed nå høyere nivåer enn vi har opplevd siden andre verdenskrig.
Og hvor langt tror du de vil gå med dette?
Altså slik at det faktisk oppstår enorme borgerkriger eller noe slikt, slik at man bare står der og tenker: Ok, her er løsningen.
Dette er det digitale…
Jeg vet ikke hvor langt de væpnede konfliktene vil gå, men jeg antar at man da vil reagere på en annen måte.
Da må man kjenne til hele WEFs agenda i det store bildet.
De har jo lenge vært talsmenn for blant annet «15-minuttersbyer».
Det kan godt hende at det da blir innført «15-minuttersbyer» og at den digitale overvåkningen blir kraftig utvidet, slik at vi
for eksempel faktisk bare får lov til å fylle bensin én gang i uken, eller kanskje bare får lov til å kjøpe en bestemt mengde
bensin, og at vi også blir begrenset i kjøp av visse varer.
Forberedelsene er jo på plass. Vi er jo nå fullstendig digitalisert.
Jeg tror altså at vi står overfor en rekke restriksjoner, som selvfølgelig også henger sammen med for eksempel den
digitale ID-en, som da muligens vil bli innført raskere.
Men jeg tror for eksempel at «femten-minutters-byer» vil spille en svært viktig rolle her.
Og nå er selvfølgelig det store spørsmålet: Hva skal vi gjøre med kunnskapen vår? La meg sette deg inn i et rollespill.
Tenk deg at du nå bor i Tyskland, har ditt eget lille hus der, men nå vil du handle.
Du vet, altså, du forestiller deg virkelig at det kommer til å bli helt, helt forferdelig. Hva skal jeg gjøre nå?
Jeg tror det viktigste akkurat nå er å bevare roen og holde seg informert om hva som skjer rundt seg, for det hjelper
i alle fall til å ikke miste kontakten med virkeligheten.
Da vil jeg si at jeg vil forberede meg på at inflasjonen vil stige kraftig.
Altså, jeg ville skaffe meg matvarer med lang holdbarhet. Hvis jeg var helt i bunnen av inntektsskalaen,
ville jeg faktisk hamstre mat til to til tre måneder.
Nå, i den grad det faktisk er mulig.
Og da ville jeg i alle fall sørge for at jeg ikke har altfor mye penger på bankkontoen min, for jeg regner også med en større
bankkrise, og en større bankkrise vil bety at bankene da vil innføre en bankferie, og at man da faktisk
ikke lenger vil kunne ta ut kontanter fra minibankene.
Vel, for øyeblikket vil jeg si at det ville være lurt å ha et kontantbeholdning som strekker seg over
omtrent tre måneder, og som er lett tilgjengelig.
Ellers vil jeg si at jeg ikke ville satse på penger, sparekontoer og så videre.
Jeg ville si opp livsforsikringer og så videre – alle slags forsikringer – hvis det lar seg gjøre, og heller få utbetalt
pengene, og så ville jeg kjøpe materielle verdier for dem.
[…] Derfor kan jeg bare anbefale alle som har litt sparepenger, å heller investere dem i sølv eller andre fysiske verdier.
[…] Jeg ville for eksempel heller ikke flytte til et annet land akkurat nå, fordi det krever lang forberedelse. Man
må vite hvor man skal dra, man må kunne språket og sånt.
Men å flytte ut i all denne hasten, i siste øyeblikk, det synes jeg er veldig, veldig uheldig.
Men jeg må si at hvis jeg bodde i visse storbyer, hvis jeg bodde i nærheten av vannverk, kraftverk eller
militærbaser, så ville jeg i det minste ha lagt en plan B.
Hvor kan jeg dra hvis det faktisk skulle skje noen dronangrep i Tyskland?
Det må man regne med. Ingen vet om det kommer til å skje, men det er alltid veldig betryggende å vite på
forhånd hva man skal gjøre hvis det verste skulle skje.
Altså, jeg ville lage en plan B for alle disse verste scenariene, og så håpe at de verste scenariene ikke inntreffer,
men uansett være forberedt på eventuelle katastrofer.
Og hva synes du om Sveits?
[…] Jeg tror faktisk at Sveits er relativt trygt, fordi Sveits alltid har vært et tilfluktssted for de aller rikeste,
og de vil også i fremtiden sørge for at Sveits forblir nøytralt og at det faktisk ikke skjer noen angrep i Sveits.
Men man må jo si at også Østerrike, for eksempel, rett og slett er så uinteressant for verdenspolitikken.
Jeg tror neppe at man på noen måte må forvente større dronangrep mot mindre byer i Østerrike.
Men jeg tror også at det samme vil gjelde hos oss. Altså, hvis man bor et sted hos oss – enten det er i Schleswig-Holstein,
Bayern eller Baden-Württemberg – hvis man bor på landsbygda og ikke akkurat ved siden av en militærbase, en
militærflyplass eller et kraftverk, så kan man gå ut fra at man også der vil bli spart for mulige angrep.
Men det er synd at vi i det hele tatt må snakke om slike ting.
Vel, jeg må si at inntil for ti år siden ville jeg aldri, aldri ha trodd at jeg en gang skulle måtte snakke om slike ting.
Vel, det er virkelig en veldig, veldig vanskelig tid vi lever i akkurat nå.
[…] Ja, altså, jeg vil bare si tusen takk for all informasjonen og for løsningene dine, og vi snakkes selvfølgelig neste gang.
Vi har jo nok av temaer.