Vad har den senaste flyktingvågen från Ceuta, konflikterna i Mellanöstern, en enorm energikris, en galopperande
inflation, ett finanssystem på väg att kollapsa, 15-minutersstäder och andra brännpunkter med varandra att göra?
Det får ni reda på i denna spännande intervju med Ernst Wolff.
Medan många människor ser på de aktuella kriserna och händelserna med bestörtning och oro, riktar finans- och ekonomianalytikern
Ernst Wolff gång på gång sina tittares uppmärksamhet mot bakgrunden till och gemensamma nämnare i alla dessa händelser.
I tider av eskalerande och mångfacetterade kriser behövs det mer än någonsin människor som ”ser samband och mönster
och verkligen tänker igenom saker och ting till slutet”.
Hej, mina kära. Idag har vi Ernst Wolff som gäst. Tack så mycket för att du tar dig tid.
Tack för inbjudan.
Gärna. Och vad tycker du om gränsöverskridandet i Ceuta?
Jag tror att det här är en mycket lyckad manöver från underrättelsetjänsterna och sionistiska miljardärer i kulisserna.
Ja, det hela har förstås krävt en väldigt omfattande och lång förberedelse, som vi inte har fått veta något om.
Okej, först en snabb genomgång av Ceutas geografi.
Ceuta är en enklav. Området tillhör Spanien, men ligger omgivet av Marocko på det nordafrikanska fastlandet, precis som Melilla.
Det här är alltså de två enklaverna som egentligen ligger på marockanskt territorium, det
vill säga i Nordafrika, men som tillhör Spanien.
Och så finns det ju också Västsahara, som också är väldigt viktigt i det här
sammanhanget. Det ligger mellan Marocko och Mauretanien.
Det är ett land som egentligen inte tillhör någon just nu. Där finns en
befrielseorganisation, Polisario, som gör anspråk på landet.
Då gör även Algeriet anspråk på landet. Så det finns en hel del konflikter där.
Och nu har följande hänt: År 2020 ingick Donald Trump Abrahamavtalen.
Det är ett avtal mellan Israel och islamiska stater, som påstås syfta till att skapa fred där.
I själva verket omfattar detta avtal militärt och tekniskt samarbete – särskilt inom cyberområdet.
Denna överenskommelse ingicks alltså 2020 mellan Israel, Bahrain och Förenade Arabemiraten,
och senare anslöt sig även Marocko och Sudan.
Det finns alltså ett avtal mellan Marocko och Israel om gemensamt militärt samarbete och samarbete inom den digitala sfären.
I april i år ingicks sedan ett avtal – ett militäravtal med en löptid på tio år – mellan USA och Marocko.
Det är intressant att notera att Marocko för närvarande köper 60 % av sina vapen från USA.
Israel importerar ungefär 67 till 69 % av sina vapen. Det är alltså en stor avnämare av amerikanska vapen.
Och efter detta avtal i april i år var den marockanska regeringen så tacksam mot USA att
man uppkallade en motorväg efter Donald Trump.
Det finns alltså en 1 000 km lång motorväg i Marocko som heter Donald Trump Highway.
Ja, det har alltså pågått en hel del förberedelser bakom kulisserna. Sedan var det förstås kriget mot Iran.
Och under Iran-kriget tillät Spanien inte amerikanerna att använda dessa flygbaser – vilket i
praktiken gjorde att landet hamnade i USA:s sikte.
Och USA och Israel vill förstås hämnas på Spanien. Och vad har de gjort nu?
De har iscensatt den här flyktingkrisen, för ingen i hela världen tror ju på att 60 000 människor på en gång skulle
samlas och klättra över gränserna inom loppet av sex timmar.
Hela saken har alltså förberetts på ett helt strategiskt sätt, och det här är ett helt tydligt slag.
Och det är viktigt att ha i bakhuvudet att det här – i själva verket – inte handlar om en
konflikt mellan Marocko och Spanien samt USA och Israel.
Det handlar om att avleda uppmärksamheten hos allmänheten och den internationella opinionen från det största bedrägeriet
som någonsin har ägt rum inom det finansiella systemet.
Just igår hörde vi att den amerikanske finansministern Scott Bessent sa: ”Vi är nära att sluta ett avtal med Iran.”
Och genast har oljepriset rasat igen, och några miljardärer har återigen tjänat väldigt, väldigt mycket pengar.
Och vi står inför en enorm katastrof, en enorm finansiell och ekonomisk katastrof.
Och då måste man förstås peka ut en skyldig, och det är migranterna som framställs
som de skyldiga. Det är hela bakgrunden.
Jag har också sett massor av intervjuer där, alltså med migranter och journalister.
Och de sa också – faktiskt löd det: ”Ja, nu är gränserna öppna. Gå, gå, gå! Gå igenom!”
Och därför, så att säga, var de plötsligt alla klara. Och sedan sa de också, några dagar
senare: ”Kom tillbaka, mina barn, kom tillbaka!”
Och det där, men de vet det inte själva. Jag tycker också att det är så hemskt att
människor egentligen bara används som schackpjäser.
Så: ”Ni går dit nu och får ett bättre liv.” ”Åh ja, vi går dit.”
Och sedan så här: ”Kom tillbaka, det var bara på skoj.” ”Okej, okej.”
Det sorgliga är att det hela faktiskt har uppfyllt sitt syfte.
Ja, alla har alltså återigen blivit upprörda över migranterna.
Alla människor i Europa är oerhört rädda för nästa invandringsvåg, som med absolut säkerhet kommer att komma.
Och alla kommer då att uppmanas att säga: ”Det är egentligen inte folket på Wall Street och på alla börser som
bär ansvaret för vår eländiga situation, utan migranterna.”
Och därmed har dessa extremt rika miljardärer i kulisserna naturligtvis fritt spelrum.
Varför tror du att rapporteringen i slutändan blir så olika?
När det gäller de offentliga medierna rapporterar de ju så här: De hittade alltså de enda två kvinnorna och visade därför att de
stackarna nu har simmat långt, även om man också kunde se där att de kanske hade simmat 130 meter för att
äntligen få ett bra liv och nu behandlas så illa av Spanien.
Ja, nej, inget annat än det jag just sa. Folk blir alltså uppviglade mot varandra.
Å ena sidan finns det alltså de människor för vilka det är helt uppenbart att migranterna är det värsta som finns.
De kräver återvandring, precis som AfD, som naturligtvis kommer att hoppa på tåget.
Och de kommer alltså att låtsas som om allt blir mycket bättre om vi skickar hem alla migranter.
Å andra sidan finns det de som känner stor medkänsla för dessa människors öde, eftersom många av dem
naturligtvis vill komma hit enbart på grund av fattigdom.
Och när det inträffar stora hungersnödkatastrofer är det naturligtvis en humanitär katastrof av ofattbara proportioner.
Men hur kan man bättre sätta människor mot varandra genom att rapportera på det sätt som till exempel ARD och Tagesschau gör?
Det stämmer. Jag skulle också säga att lösningen på detta problem i grunden är att man i det land där krig eller svält medvetet
framkallas löser problemen där, så att människorna där kan leva.
Ja, om, om USA till exempel vore intresserade av att situationen i Marocko skulle förbättras, skulle de inte ingripa på det sättet
och ingå några försvarsallianser med Marocko, utan se till att den marockanska regeringen inte köper vapen,
utan istället ser till att folket får tillräckligt med mat.
[…] När det gäller Ceuta är det så att – vi har ju en något vänsterorienterad regering där
– att kampen just nu riktar sig mot vänstern.
Det är vänstern som vill släppa in alla flyktingar. Här säger man att det har inträffat ännu ett
attentat, så nu måste vi vidta åtgärder mot högern.
Men alla på högerkanten säger att det är vänsterns fel, eftersom det ju är de som bär
ansvaret för att migranterna just nu kommer hit.
Underbart. På det här sättet har man ställt de båda sidorna mot varandra och kan fortsätta driva sin agenda och ytterligare utarma
och förslava folket samt leda dem in i en digital diktatur.
[…] Och i Tyskland finns det ju massor av projekt där det finns saker att göra.
Och istället för att lösa dem kommer det till exempel den här pensionsreformen, och här sägs det att, ja,
pensionen vid 63 år till exempel är på väg att avskaffas.
Öh, vad tycker du om det? Alltså, att jobba mer men få mindre.
Det här visar på den iskalla cynismen i vår tid, eftersom man tjänar pengar på börserna som aldrig förr.
Miljardärerna blir allt rikare i världen, och då säger man till de fattiga – det vill säga just de fattigaste, den fattigaste
delen av befolkningen, som har minst möjlighet att försvara sig, pensionärerna –: ”Hör här, nu måste vi spara på er bekostnad.”
Det visar alltså i vilken riktning det hela är på väg.
Det kommer alltså inte att bli det minsta bättre, utan den sociala ojämlikheten – och det är, tror jag, det allra största
problemet i världen just nu – vid sidan av alla krig som pågår.
Men denna sociala ojämlikhet drivs vidare i all oändlighet.
Och framför allt ser man då att det diskuteras på ena sidan, medan man på den andra sidan säger:
”Åh, går det att lätta lite på skuldbromsen? Vi ska ordna lite pengar till det nu”, men inte för att du säger:
”Okej, nu måste jag först och främst förnya systemet igen, verkligen locka tillbaka arbetskraft så att allt fungerar igen.”
Nej, du säger: ”Vi sparar på din bekostnad.” Där kommer ingenting att förändras, där kommer ingenting att bli bättre.
”Och å andra sidan tar vi på oss mer skulder och slänger sedan in dem i Ukraina.”
Ja, tyvärr glömmer folk väldigt snabbt.
Så skuldbromsen har ju luckrats upp, och det skedde alldeles strax innan herr Merz blev förbundskansler – han såg nämligen till
att skuldbromsen upphävdes när det gäller försvarsutgifterna.
Så där släpptes det alltså snabbt ut hundra miljarder.
När det gäller pensionärerna så granskas varje enskild miljon noggrant tre gånger, och i slutändan
får pensionärerna mindre än vad de har fått hittills.
Ja. Och nästa problemområde, till exempel – det kommer ju väldigt många rapporter om att gaslagren är
ovanligt tomma. Vad tror du att vi har att vänta oss här?
Ja, det är, det är ett faktum, och det gäller inte bara Tyskland, utan alla länder i världen.
De strategiska oljereserverna har utsatts för angrepp överallt.
De har nu nått en bottennivå som inte har uppnåtts på 40–45 år.
Och vi ser ju att Hormuzsundet fortfarande är blockerat. Så där får vi ju höra nya lögner varje dag.
Samtidigt ser vi dock att vi inte längre får någon information alls om viktiga händelser i Mellanöstern, till
exempel att världens största oljeraffinaderi i Saudiarabien skadades mycket allvarligt vid en drönarattack.
Det har inte rapporterats något mer om detta. Vi hör ingenting alls om det.
Man ser alltså helt systematiskt till att det finns allt mindre olja och allt mindre naturgas.
Och det visar mig att vi helt medvetet och avsiktligt drivs in i en oerhört allvarlig energikris, som
kommer att leda till prisökningar överallt, eftersom alla priser är beroende av energi.
Och för mig är det en medveten strategi för att driva på inflationen. Vi lever i en
tid med de högsta skuldnivåerna någonsin.
Just USA har nått den högsta skuldnivån någonsin. Och hur kan man bli av med skulder? Genom att framkalla inflation.
Och jag tror att vi just nu står inför en galopperande inflation, som eventuellt kommer att övergå i hyperinflation, och att man
inom ramen för denna hyperinflation då eventuellt kommer att införa nya pengar i form av
CBDC:er, det vill säga digitala centralbankspengar.
Jag tror alltså att vi står inför en höst som kommer att medföra en oerhört, oerhört stor omvälvning.
Man ser ju verkligen att det inte bara är så i Tyskland.
Vi pratade till exempel även om Ryssland under vårt senaste samtal, ett land som ju också genomgår en bensinkris.
Det är ett globalt fenomen just nu.
Det är ju så att man inte får titta på regeringarna. Regeringarna är inget annat än marionetter.
Herr Putin är inte heller något annat än en marionett för de ryska oligarkerna, och de är intresserade av
sina egna förmögenheter och av att utvidga sin egen makt.
Det kan mycket väl hända att herr Putin någon gång kommer att avsättas.
Jag är faktiskt helt övertygad om att även Donald Trump snart kommer att avsättas.
Man behöver bara se hur hans vicepresident alltmer distanserar sig från honom.
Det är faktiskt intressant att J.D. Vance nästan aldrig är med på alla dessa presskonferenser.
Det är alltid Marco Rubio och på senare tid antingen herr Hegseth eller herr Bessent
bredvid honom, men J.D. Vance syns aldrig till.
Jag tror alltså att Donald Trump snart kommer att ha fullgjort sin roll och att han då kommer att utses till
syndabock, tillsammans med hela sin familj, eftersom de ju så uppenbart har berikat sig på senare tid.
Då kommer man att säga till folket: ”Han har vilselett er. Nu fortsätter vi”, och då
kommer folket att följa efter någon annan ledare.
Men kan du verkligen föreställa dig att alla som verkligen har något att säga tittar åt samma håll?
Alltså att, precis som du sa, de ryska oligarkerna orsakar en energikris samtidigt i Tyskland, samtidigt i USA och – man säger
ju inte – och i Kina till exempel, och att man inte säger något i stil med: ”Nej, vi gör
tvärtom”, eller ”Då är det vi som i slutändan …”
De är ju inte dumma. De vet ju alldeles utmärkt att det globala finanssystemet är på väg att kollapsa.
Vi har alltså den största skuldbördan någonsin. Penningmängden är större än någonsin.
Det finns inga normala sätt längre att rädda det här systemet. Det vet alla.
Och just nu bevittnar vi en total och fullständig plundring av detta system, som alla insiders vet snart kommer att kollapsa.
Det är bakgrunden till allt som händer just nu. Och där är de förstås alla överens.
Naturligtvis har de också olika intressen och försöker hela tiden ta mark från varandra. Det är obestridligt.
Men det finns ett grundläggande intresse och en grundläggande insikt – samt en grundläggande kunskap – om
att vårt finanssystem, som har fungerat i flera hundra år, för närvarande inte längre fungerar.
Och vad tror du, hur kommer det då att gå vidare med kriget mot Iran?
Ja, så ser situationen alltså ut, och den måste ju på något sätt förvärras. Det innebär –
– Ja, det förvärras ju just nu.
Det är ju också intressant att denna Ceuta-konflikt har ett visst samband med detta,
eftersom Ceuta ju ligger vid Gibraltarsundet.
Gibraltarsundet är ett sund mellan Atlanten och Medelhavet.
Det är där alla vapen passerar. Alltså alla vapen som amerikanerna inte bara skickar till Marocko,
utan också vidare till Israel – de passerar där.
Det är ju också en väldigt viktig väg, och en stor del av handeln går via den.
Om det skulle uppstå en öppen konflikt där, skulle det alltså ytterligare förvärra den ekonomiska situationen i världen.
Och vi ser ju att det inte händer någonting alls i Hormuzsundet.
Tvärtom sprids lögner, som den som herr Bessent kom med igår, när han hävdade att man skulle vara på väg att sluta ett avtal.
Jag misstänker att hela situationen kommer att eskalera ännu mer och att vi då, någon gång inom de närmaste 6, 8 eller 12
veckorna, kommer att uppleva en riktig katastrof, nämligen att alla regeringar tvingas
erkänna sin oförmåga och säga till sina medborgare:
”Vi beklagar, men vi har inga oljelager och inga naturgaslager kvar.”
Och då kommer priserna på råolja och naturgas att skjuta i höjden, och då kommer alla priser att skjuta i höjden, och då
kommer vi att få se att inflationen inte längre ligger på en siffra utan blir tvåsiffrig och därmed når
högre nivåer än vi har sett sedan andra världskriget.
Och hur långt tror du att de kommer att driva det?
Alltså verkligen så att det pågår enorma inbördeskrig eller något sådant, så att man bara
står där och tänker: Okej, här är lösningen.
Det här är det digitala…
Jag vet inte hur långt de väpnade konflikterna kommer att gå, men jag antar att man då kommer att reagera på ett annat sätt.
Då måste man känna till hela WEF:s agenda i bakgrunden.
De har ju redan länge förespråkat till exempel ”15-minutersstäder”.
Det är mycket möjligt att man då inför så kallade ”femtonminutersstäder” och att den digitala övervakningen skärps
avsevärt, att vi till exempel faktiskt bara får tanka en gång i veckan eller kanske bara får köpa en viss mängd bensin, och att
vi även får begränsningar när det gäller inköp av vissa varor.
Förberedelserna är ju klara. Vi är ju numera helt digitaliserade.
Jag tror alltså att vi kommer att få se en hel del restriktiva åtgärder, som naturligtvis också hänger samman
med till exempel det digitala ID-kortet, som då eventuellt kommer att införas i snabbare takt.
Men jag tror att till exempel ”femtonminutersstäder” kommer att spela en mycket stor roll i det här sammanhanget.
Och nu är den stora frågan förstås: Vad ska vi göra med vår kunskap? Okej, jag ska låta dig prova på ett rollspel.
Tänk dig att du nu bor i Tyskland, har ett eget litet hus där och nu vill du börja handla.
Du vet, alltså, man föreställer sig verkligen att det kommer att bli helt, helt fruktansvärt. Vad ska jag göra nu?
Jag tror att det viktigaste just nu är att behålla lugnet och hålla sig informerad om vad som händer omkring
en, för det hjälper i alla fall till att, ja, åtminstone inte tappa kontakten med verkligheten.
Då skulle jag säga, ja, jag skulle förbereda mig på att inflationen kommer att stiga kraftigt.
Tja, jag skulle skaffa mat som håller länge. Om jag befann mig i den lägre delen av inkomstskalan skulle jag
faktiskt se till att fylla på med mat för två till tre månader.
Nu, i den mån det alltså verkligen är möjligt.
Och då skulle jag i alla fall se till att inte ha alltför mycket pengar på mitt bankkonto, eftersom jag räknar med en större
bankkris, och en större bankkris innebär att bankerna då kommer att utlysa en bankhelgdag och att man
faktiskt inte längre kan ta ut kontanter från bankomaterna.
Jag skulle alltså säga att det just nu vore bra att ha ett kontantförråd som räcker i
ungefär tre månader och som är tillgängligt.
Annars skulle jag säga att jag inte skulle satsa på pengar, sparkonton och så vidare.
Jag skulle säga upp livförsäkringar och så vidare – alla möjliga försäkringar – om det går, och hellre ta ut
pengarna och använda dem till att köpa materiella tillgångar.
[…] Jag kan alltså bara rekommendera alla som har lite sparade pengar att hellre
placera dem i silver eller andra reala tillgångar.
[…] Jag skulle till exempel inte flytta utomlands just nu, eftersom det kräver långa förberedelser. Man måste veta
vart man ska åka, man måste kunna språket och så vidare.
Men att flytta ut i all denna stress, nu i sista minuten, det tycker jag är väldigt, väldigt dåligt.
Men jag måste säga att om jag bodde i vissa storstäder, om jag bodde i närheten av vattenverk, kraftverk eller försvarsmaktens
anläggningar, då skulle jag åtminstone ha en plan B.
Vart kan jag ta vägen om det verkligen skulle inträffa några drönarattacker i Tyskland?
Det måste man räkna med. Ingen vet om det kommer att hända, men det är alltid väldigt betryggande att i
förväg veta vad man ska göra om det värsta skulle inträffa.
Jag skulle alltså lägga upp en plan B för alla dessa värsta tänkbara scenarier, sedan hoppas på att de inte inträffar,
men i alla fall vara förberedd på eventuella katastrofer.
Och vad tycker du om Schweiz?
[…] Jag tror faktiskt att Schweiz är relativt säkert, eftersom landet alltid har varit en fristad för de allra rikaste, och de
kommer även i fortsättningen att se till att Schweiz förblir neutralt och att det faktiskt inte sker några attacker i landet.
Men man måste säga att, ja, till exempel Österrike är helt enkelt så ointressant för världspolitiken.
Jag tror knappast att man på något sätt behöver räkna med större drönarattacker mot mindre städer i Österrike.
Men jag tror också att det kommer att bli likadant hos oss. Om man alltså bor någonstans hos oss – oavsett om det är i
Schleswig-Holstein, Bayern eller Baden-Württemberg – om man bor på landsbygden och inte precis intill en militärbas, en
militärflygplats eller ett kraftverk, då kan man utgå från att man där också kommer att
förbli förskonad från eventuella attacker.
Men det är synd att vi överhuvudtaget måste prata om sådant här.
Ja, jag måste säga att fram till för tio år sedan skulle jag aldrig, aldrig ha trott att
jag en gång skulle behöva prata om sådana saker.
Ja, det är verkligen en väldigt, väldigt svår tid vi lever i just nu.
[…] Ja, jag vill verkligen tacka dig för all information och för dina lösningar, och vi hörs förstås nästa gång.
Vi har ju tillräckligt med ämnen.