27. septembra 2026 budú švajčiarski voliči hlasovať o iniciatíve týkajúcej sa neutrality.
Prečo je však táto iniciatíva vôbec potrebná, keď je neutralita zakotvená v federálnej ústave už od roku 1848 a
89 percent Švajčiarov a Švajčiarok si ju želá zachovať?
Federálna rada tak tvrdí, že výsledok hlasovania nezpochybňuje neutralitu Švajčiarska.
Je to však naozaj tak? V konečnom dôsledku ide o otázku interpretácie neutrality.
Iniciatíva za neutralitu bola totiž spustená preto, lebo jej iniciátori sa domnievajú, že neutralita nie je v
federálnej ústave dostatočne jasne zakotvená a v uplynulých rokoch bola čoraz viac oslabovaná a zmierňovaná.
Preto iniciatíva požaduje prísnejšie dodržiavanie zásady neutrality a chce do ústavy doplniť nový článok,
● „že neutralita Švajčiarska je trvalá a ozbrojená; “
● že Švajčiarsko nevstúpi do žiadneho vojenského ani obranného zoskupenia a nebude s takýmto zoskupením
spolupracovať, pokiaľ nebude Švajčiarsko vystavené vojenskému útoku alebo pokiaľ sa takýto útok nebude pripravovať;
● že Švajčiarsko sa nezúčastňuje na vojenských konfliktoch medzi tretími štátmi a
neuplatňuje sankcie voči štátom, ktoré vedú vojnu.
Výnimku tvoria sankcie Organizácie Spojených národov (OSN) a opatrenia zamerané na zabránenie obchádzaniu sankcií;
● že Švajčiarsko využíva svoju neutralitu na to, aby plnilo úlohu sprostredkovateľa.
„Federálna rada a parlament zamietli iniciatívu o neutralite bez predloženia protinávrhu.“
V tejto relácii sa analyzuje postoj federálnej rady a parlamentu a zasadzuje sa do širšieho kontextu.
Pri tom sa skúma, či obstojí pri kritickom posúdení.
Švajčiarska federálna rada: „Švajčiarsko je trvalo neutrálne.“
„Jej neutralita je preto už odjakživa trvalá.“
Ako som už povedal, ide tu o otázku definície pojmu „neutralita“.
Toto hlasovanie je kľúčové pre vymedzenie švajčiarskej neutrality.
Federálna rada: „Ako trvalo neutrálny štát sa Švajčiarsko už dnes nezúčastňuje na žiadnom
vojenskom ani obrannom zoskupení (ako napr. NATO).”
Hlasovaním za iniciatívu o neutralite sa má zabezpečiť, aby to tak zostalo aj v budúcnosti.
Nakoniec, niektorí politici opakovane spomínajú možnosť vstupu do NATO alebo aspoň užšieho zbližovania s NATO.
Federálna rada: „Iniciatíva by sťažila spoluprácu v oblasti bezpečnostnej politiky (s
obrannými zoskupeniami, ako je NATO). (…)
Pre bezpečnosť Švajčiarska by to malo závažné dôsledky:
„V prípade útoku by bola (…) menej chránená.“
Je to naozaj tak?
Kľúčovou otázkou je, či NATO skutočne dokáže zaručiť bezpečnosť a mier – alebo či ich naopak skôr ohrozuje.
Dokumentárny film o NATO sa touto otázkou zaoberal a zistil nasledovné:
V Európe je možnosť vojny aktuálnejšia ako kedykoľvek predtým od druhej svetovej vojny.
Už desaťročia je zrejmé, že NATO podnecuje celú túto vojnovú hystériu, či už prostredníctvom propagandy, vyhrážok, ako
je rozširovanie NATO na východ, alebo skutočného zbrojenia.
Kla.TV preskúmalo niektoré z najdôležitejších oficiálnych operácií NATO, ako napríklad v Juhoslávii v roku
1999, v Afganistane po 11. septembri a v Líbyi v roku 2011.
Všetky tieto vojny majú jedno spoločné:
Zlo, ktoré vojna spôsobila, bolo väčšie ako údajná nespravodlivosť, ktorú mala
odstrániť, aby v krajine zabezpečila mier.
To je v rozpore so zásadou medzinárodného humanitárneho práva.
A tieto vojny majú ešte jednu spoločnú črtu:
Boli postavené na lžiach.
Švajčiarsky historik Dr. Daniele Ganser vo svojej knihe „Nelegálne vojny: Ako krajiny NATO sabotujú OSN“ dokázal, ako
sa v minulosti aj v súčasnosti vedú nelegálne vojny – bez toho, aby došlo k aktivácii aliancie, a bez výslovného mandátu OSN.
NATO teda nemožno považovať za záruku „zabezpečenia mieru“ – už vôbec nie v Európe a tým menej pre malú krajinu Švajčiarsko,
ktorá sa vďaka svojej neutralite už 200 rokov úspešne vyhýba vojnám a je pripravená na prípad útoku vlastnou armádou.
Federálna rada: „Švajčiarsko sa už dnes nezúčastňuje na vojenských konfliktoch medzi tretími štátmi.“
Nie, nie priamo.
Cieľom tejto iniciatívy je však zabezpečiť, aby to tak zostalo aj v budúcnosti a aby sa Švajčiarsko ani
nepriamo nezúčastňovalo na vojenských konfliktoch.
Aj ten, kto sa podieľa na sankciách, ako napríklad Švajčiarsko v konflikte na Ukrajine, sa stavia na jednu stranu.
Kto dodáva zbrane do vojnových oblastí, tiež nie je neutrálny.
Dnes je síce zakázané vyvážať švajčiarsky vojenský materiál do krajín, ktoré sú zapojené
do vnútorných alebo medzinárodných konfliktov.
Ako však ukazujú oficiálne štatistiky federálnej vlády, tento zákaz sa napriek tomu otvorene obchádzal.
Podľa týchto údajov sa v rokoch 1975 až 2016 zo Švajčiarska vyviezli zbrane v hodnote 17,5
miliardy frankov – z veľkej časti pre vojnové strany!
Okrem toho sa v minulosti opakovane viedli diskusie o možnom zmiernení pravidiel týkajúcich sa vývozu zbraní.
Federálna rada teraz navrhla, aby sa štátnej vláde udelila právomoc vyvážať vojenský materiál do 25 štátov, aj
keď sú tieto štáty zapojené do ozbrojených konfliktov.
V zásade by malo byť možné aj odovzdávanie zbraní.
Naopak, na jar 2026 bolo úspešne vyhlásené referendum s názvom „Žiadne švajčiarske zbrane do vojnových zón“.
Teraz sa to musí predložiť švajčiarskemu obyvateľstvu na hlasovanie.
Federálna rada: „Švajčiarsko už uplatňuje všetky sankcie OSN.“
Ako členka OSN je k tomu povinná.“
Práve toto má byť zakotvené v federálnej ústave prostredníctvom iniciatívy o neutralite a dlhodobo zabezpečené.
Švajčiarsko by malo mať právo preberať iba sankcie OSN voči štátom, ktoré vedú vojnu.
Sankcie EÚ by tak boli vylúčené, keďže nie sú prijaté medzinárodne legitímnou Bezpečnostnou radou OSN.
Federálna rada: „Sankcie sú nástrojom na reagovanie na porušenia medzinárodného práva a ohrozenia medzinárodného poriadku. (…)“
V dôsledku tejto iniciatívy by Švajčiarsko už nemohlo preberať mnohé sankcie voči štátom vedúcim vojnu.
„To by malo negatívny vplyv na záujmy a povesť Švajčiarska a v určitých prípadoch by to
mohlo vyvolať negatívne reakcie iných štátov.“
Hoci sa Švajčiarsko doteraz aktívne nezúčastňovalo na vojnových konfliktoch, v prípade vojny na Ukrajine sa
nechalo zlákať k tomu, aby sa postavilo na jednu stranu.
28. februára 2022 podľahla vnútropolitickému a zahraničnopolitickému tlaku a prevzala hospodárske sankcie EÚ v
plnom rozsahu – bez ohľadu na doterajšiu politiku neutrality.
Rozsah a bezvýhradné prevzatie sankcií EÚ boli bezprecedentné a doteraz sa s niečím podobným nestretlo.
Rusko bezodkladne vyhlásilo, že Švajčiarsko už nie je neutrálnou krajinou, a vyradilo ju zo zoznamu spriatelených štátov.
Vo svojej zaujímavej eseji „Sankcie sú vojnou inými prostriedkami“ sa investigatívny novinár James Corbett venuje
vývoju „ekonomickej zbrane“ v podobe sankcií v 20. storočí.
Uvádza, že sankcie sú vojenskou zbraňou, ktorá prostredníctvom „zákazu dodávok chleba“ vyhladuje a zabíja ľudí.
Sankcie teda v žiadnom prípade nie sú zmysluplnými opatreniami na reakciu na porušenia
medzinárodného práva, ako tvrdí Spolková rada.
Často dokonca vedú k predĺženiu vojen a civilné obyvateľstvo postihujú zvyčajne ešte tvrdšie ako samotné vojnové operácie.
Výsledky štúdie, ktorú vypracovali výskumníci z Univerzity v Denveri a Centra pre ekonomický a politický výskum vo
Washingtone, ukázali, že počet obetí spôsobených sankciami je päťkrát vyšší v porovnaní s počtom obetí vojnových konfliktov.
Federálna rada: „Požiadavka iniciatívneho výboru, aby Švajčiarsko využívalo svoju neutralitu na plnenie úlohy sprostredkovateľa
a na podporu mieru, sa už dnes uplatňuje v praxi.“
Je to naozaj tak?
Hoci podľa Spolkového rady je prevzatie sankcií v súlade s neutralitou, v praxi je s úlohou sprostredkovateľa koniec:
● Rusko označilo Švajčiarsko za „nepriateľský štát“.
● Následne došlo k zhoršeniu bilaterálnych vzťahov.
Rusko okrem iného obmedzilo diplomatické a politické vzťahy so Švajčiarskom.
● Ruská strana navyše prestala vnímať Švajčiarsko ako dôveryhodného neutrálneho sprostredkovateľa.
Túto úlohu teraz prevzali krajiny ako Turecko či Saudská Arábia, ktoré sa tým prezentujú ako neutrálni mierotvorcovia,
hoci v skutočnosti presadzujú svoje vlastné tvrdé záujmy.
Švajčiarsko tak v dôsledku oslabenia svojej neutrality prišlo o možnosť významne prispieť k mieru.
Člen Federálnej rady: „V porovnaní so súčasnou praxou by táto iniciatíva obmedzila manévrovací priestor, vďaka ktorému
je možné chrániť našu bezpečnosť, nezávislosť a prosperitu.“
„Práve v situácii, keď sa bezpečnostná situácia zhoršuje, je tento manévrovací priestor dôležitý.“
Už bolo uvedené, že je to presne naopak.
V dôsledku zbližovania sa s veľkými spojeneckými partnermi, ako sú NATO alebo EÚ, Švajčiarsko čoraz viac stráca
svoju nezávislosť a úlohu neutrálneho sprostredkovateľa.
To sa jasne prejavilo počas vojny na Ukrajine.
Iba jasne definovaná a zákonne záväzná neutralita, taká, akú predpokladá táto iniciatíva, spoľahlivo chráni
Švajčiarsko pred zapletením sa do vojnových výstrelkov – najväčšieho nepriateľa blahobytu.
Záver: Prof. Dr. Wolf Linder, emeritný profesor na Univerzite v Berne, to zhrnul takto:
„Dúfam, že Švajčiarsko bude pracovať na tom, aby si opäť vybudovalo svoj imidž neutrálneho
štátu, ktorý je dôveryhodný pre všetky strany.“
Veď žijeme vo svete, ktorý nie je mierový.
Stále pribúda vojenských akcií namierených proti iným krajinám.
„A tentoraz je neutrálny postoj dôležitý nielen pre Švajčiarsko, ale pravdepodobne aj pre celý svet.“
Ak chcete, aby sa švajčiarska neutralita ďalej neoslabovala, ale bola jasne zakotvená v ústave,
hlasujte 27. septembra 2026 za iniciatívu o neutralite.
Len tak si Švajčiarsko môže zachovať svoju dôveryhodnosť v oblasti mierového sprostredkovania a prispievať k svetovému mieru!