На 27 септември 2026 г. швейцарското население ще гласува по инициатива, която ще има
значителни последици и извън границите на Швейцария:
Инициативата за неутралитет има за цел да определи как ще се тълкува швейцарският неутралитет в бъдеще, тъй като
инициаторите са на мнение, че през последните години неутралитетът е бил все повече размиван и отслабван.
Според Валтер Вобман, председател на инициативния комитет, неутралитетът не защитава само Швейцария.
Тя е и основа на швейцарската политика за мир в света и дава възможност да се водят мирни преговори,
да се действа като посредник и да се оказва помощ.
Жорж Мартин, бивш швейцарски дипломат, обяснява колко важни посреднически услуги е успяла да окаже
Швейцария по време на неговия мандат от 1980 до 2017 г.:
„Външната политика на Швейцария винаги е била неутрална.“
Какво означава това? Страни, които са имали проблеми помежду си, са дошли при нас и са попитали дали могат да помогнат?
Имаше многобройни примери в Африка – в Чад, Мали и др.
Когато бях в Индонезия, за индонезийците Швейцария беше еталонът на неутралитета.
В Ачех, Индонезия, след цунамито помогнахме за прекратяването на 30-годишната гражданска война.
Швейцария оказа съдействие по време на преговорите за иранската ядрена програма в Женева.
Преговорите за Ливан се проведоха в Швейцария и с помощта на Швейцария.
Преговорите в Колумбия между партизанската организация ФАРК и правителството също бяха подкрепени от Швейцария.
След войната между Русия и Грузия ние представлявахме руските интереси в Тбилиси и грузинските интереси в Москва.
Няма континент, на който да не сме работили.
„Почти нямаше седмица без новини за дейността на Швейцария в областта на мира и мирните преговори.“
Жорж Мартин отбелязва, че вече не са много западните държави, които все още са неутрални.
Ето защо задачата на Швейцария е да прояви кураж в това отношение и да продължава да повдига
въпросите за преговорите, мира и правата на човека.
Швейцарският политолог и юрист проф. Волф Линдер, заедно с други представители на левицата и зелените, агитира в подкрепа на
инициативата за неутралитет на уебсайта swissneutralitynow.ch.
Той казва: „За мен неутралитетът не бива да се определя само като швейцарски принцип, а като
ръководен принцип за външната политика в целия свят.
„И този път неутралната позиция е важна не само за Швейцария, но вероятно и за целия свят.“
Хелмут Шебен, бивш редактор на левия седмичник WOZ и дългогодишен репортер и водещ на новините в швейцарската телевизия SRF, също
се изказа в кратко видео относно инициативата за неутралитет.
В нея той анализира някои изявления, направени по време на пресконференцията на комитета „Не“ от представители
на FDP, „Die Mitte“ и SP, и посочва противоречията в тях.
Шебен говори направо:
Швейцарската традиция и ролята ѝ на образец като неутрална държава отдавна са нарушени – и то още от
февруари 2022 г., когато Швейцария прие санкциите на ЕС срещу Русия с незабавно влизане в сила.
По този начин пред целия свят стана ясно на чия страна е Швейцария и че тя участва в тази война срещу Русия.
Според него доказателство за това е и така наречената мирна конференция в Бюргенсток, организирана от Швейцария.
Русия изобщо не е участвала в това.
„Какво е това, някакъв цирк ли?“, пита Шебен.
Гледайте по-долу пълното видео, в което Хелмут Шебен критично анализира и разкрива пресконференцията на комитета „Не“.
Видеото беше любезно предоставено на Kla.TV от Transition TV (TTV).
Помогнете да сложим край на този „каскад от фарсове“:
Разпространете това предаване и подкрепете достоверния швейцарски неутралитет – с категорично „Да“ на
инициативата за неутралитет на 27 септември 2026 г.!
Това изявление на г-жа Шьоненбергер почти напомня на Джордж Оруел и „Новия език“, където
реалността просто се обръща с главата надолу.
Казват, че инициативата за неутралитет представлява разрив с нашата традиция.
Всъщност е точно обратното.
Всъщност ние отдавна сме нарушили тази традиция.
Организирахме мирна конференция в Бюргенсток – така наречената мирна конференция – в която Русия изобщо не взе участие.
Каква е тази пародия, която разиграваме? Това е просто невероятно.
Аз съм Хелмут Шебен. Израснал съм в Германия, където съм изучавал романски езици и съм защитил докторска дисертация.
След това дълго време работих в Латинска Америка и, ако не се лъжа, през 1985 г. дойдох в Швейцария.
Първо работех в левия седмичник „WOZ“, а след това близо 20 години в швейцарската телевизия, като по-голямата част
от това време прекарах в новинарската емисия „Tagesschau“.
Днес бих искал да се позова на пресконференцията от 17 август.
Нека заедно да разгледаме някои от изреченията, които са били изречени.
Инициаторите представят своята инициатива като принос към нашата сигурност.
Те твърдят, че една особено строга интерпретация на неутралитета ни предпазва от това да бъдем въвлечени във военни конфликти.
Това не е вярно. Първо, Швейцария днес е неутрална и не участва във военни конфликти на други държави.
Това няма да се промени изобщо, независимо дали инициативата бъде приета или не.
Така че инициативата не предлага никаква допълнителна защита срещу въвлечването във войни, абсолютно никаква.
Това вече е необичайно твърдение.
Швейцария се отказа от неутралитета си през февруари 2022 г.
Заедно със САЩ и Европейския съюз тя се съюзи с Украйна и предприе принудителни мерки, икономически
принудителни мерки, с цел да нанесе щети на Русия.
Следователно изобщо не може да се говори за това, че Швейцария продължава да бъде толкова неутрална, колкото винаги е била.
Инициативата за неутралитет твърди, че ни предпазва от въвлечване във войни.
И това е напълно вярно.
Научната служба на парламента на САЩ, т.е. на Конгреса на САЩ, проведе проучване, в което установи,
че от 1990 г. насам САЩ са участвали в 251 войни.
251 войни от 1990 или 1991 г. до днес.
В много случаи НАТО е участвало в тези войни с личен състав и оръжие.
Следователно сега е невероятно наивно да се вярва, че засилването на сътрудничеството с
НАТО няма да въвлече Швейцария в такива войни.
САЩ и НАТО водят непрекъснато война от разпадането на Съветския съюз насам.
А от февруари 2022 г. Швейцария участва в тези войни, които ЕС и НАТО водят срещу Русия заедно с правителството в Киев.
НАТО участва активно в тези войни – както с личен състав, така и чрез доставки на оръжие и
оборудване – въпреки че това формално не е било обявено.
Все още ли сме неутрални? Не, вече не сме неутрални.
Руският външен министър заяви, че „Швейцария е отказала от неутралитета си и е станала враг на Русия“.
А американският президент Джо Байдън тогава заяви: „Дори Швейцария участва, дори Швейцария се включва в
тези икономически принудителни мерки срещу Русия“.
Инициативата е пряка реакция на факта, че през 2022 г. Швейцария се присъедини към санкциите срещу Русия и режима на
Путин, след като бруталната и нарушаваща международното право атака срещу Украйна вече беше в разгара си.
Това, което тук се опитват да ни представят като вечна неутралност, всъщност е
опит не да се защити жертвата, а агресора.
Защото, както всички знаем, който третира нападателя и жертвата по един и същ начин, не е неутрален.
Той застава на страната на по-силния и срещу правото.
Това звучи наистина чудесно. Една морална позиция.
Това обаче е морална позиция, която е като сапунен мехур.
И този илюзорен свят се разпада в момента, в който човек погледне по-внимателно и
разполага дори и с минимални познания по история.
Великите сили водят войни.
И те водят тези войни, без да се съобразяват с международното право, Хартата на ООН и т.н., когато
смятат, че са засегнати жизненоважните им интереси.
Великите сили като Русия, Китай или САЩ водят войни, в които правилата на международното право не важат, и няма никакъв смисъл
Швейцария да излезе и да заяви, че настояваме за спазване на международното право и
искаме да накажем всички, които го нарушават.
Това е позиция, която почти може да се определи като мегаломанска.
Външният министър Касис заяви: „Когато правилата се нарушават, когато не всички искат да ги
спазват, тогава трябва да предприемем действия“.
Швейцария обаче изобщо не може да действа, когато великите сили водят войни.
Това важи от Виетнам през Афганистан до Ирак, през Балканите до войната в Иран, която се води в този момент.
Швейцария ли е наказала навсякъде агресора, така наречения агресор?
Швейцария ли е блокирала средствата в швейцарски сметки на американски бизнесмени, близки до правителството, когато през
2003 г. САЩ нападнаха Ирак в нарушение на международното право?
Швейцария ли е търсила кой е бил агресорът по време на войната във Виетнам?
Какво ли правеше армията на САЩ във Виетнам?
Наказала ли е Швейцария агресора в Афганистан?
Какво ли правеше НАТО в Афганистан?
А на Балканите – нападението срещу Сърбия, което беше в нарушение на международното право?
Напълно лицемерно е да се твърди, че трябва да подкрепим Русия – Русия е нападнала Украйна в
нарушение на международното право, това е вярно.
– Но е напълно абсурдно да се твърди, че трябва да накажем Русия, а във всички други големи войни, водени от
великите сили, ние не сме предприемали действия и изобщо не можем да предприемем такива.
Тази така наречена „инициатива за неутралитет“ отслабва Швейцария, отслабва нашата страна.
Това е явен, опасен и сериозен разрив с нашата неутралност, която поддържаме от векове и която е доказала своята
ефективност – както и с нашето разбиране за неутралността.
Тя застрашава нашата сигурност. И накрая, тази инициатива подкопава способността ни да действаме, защото ни
принуждава да се подчиняваме на строги ограничения и още днес определя как ще можем да действаме в бъдеще.
Да, разбира се, тази инициатива за неутралитет ни принуждава да се съобразяваме с определени ограничения.
Наказателният кодекс също е като корсет.
И швейцарската конституция е като корсет.
Там се записва това, което смятаме за разумно и което би било в интерес на Швейцария.
Това изявление на г-жа Шьоненбергер почти напомня за Джордж Оруел и „Новия език“, където
реалността просто се обръща с главата надолу.
Казват, че инициативата за неутралитет представлява разрив с нашата традиция.
Всъщност е точно обратното.
Всъщност ние отдавна нарушихме тази традиция, а именно през февруари 2022 г., когато незабавно се
присъединихме към наложените срещу Русия санкции.
Това вече почти има – простете ми израза – еротичен характер.
Начинът, по който нашият външен министър прегърна президента Зеленски на летище Клотен.
Е, показахме на целия свят на чия страна сме, че участваме в тази война срещу Русия.
Организирахме мирна конференция в Бюргенсток – така наречената мирна конференция –, в която Русия изобщо не взе участие.
Какъв е този цирк, който разиграваме? Наистина е невероятно.
Постоянно се говори за нашата сигурност. Сигурността е застрашена.
И четирите големи медийни концерна в Швейцария следват една и съща линия.
Нашата сигурност е застрашена, защото руснаците ще ни нападнат.
Министърът на отбраната Пфистер заяви, че трябва да се подготвим за предстояща война.
ЕС, Европейският съюз в Брюксел, официално обяви, че очаква война срещу Русия най-късно през 2029/30 г.
Изглежда, че нашите приятели от НАТО искат да се включат в това.
Сигурността – този наратив, че „нашата сигурност е застрашена“, датира още от началото на Студената война.
Това е идеологически догмат, който се разпространява и който има изключително силно въздействие върху масова психология.
А именно теорията на доминото.
Помните ли, във Виетнам: „Ако Виетнам не бъде удържан, цяла Азия ще стане комунистическа.“ „
„Ако Никарагуа не бъде удържана“ – по времето на правителството на Роналд Рейгън – „тогава Гватемала, Хондурас и
Мексико ще се срутят, а комунистическият Съветски съюз ще застане на южната граница на САЩ.“ „
„Ако не нападнем Ирак, Саддам Хюсеин ще ни атакува с оръжията си за биологично, химическо и ядрено оръжие.“
Това е изключително ефективен психологически механизъм, който се повтаря постоянно и се подхранва отново и отново. ‘
„Ако не успеем да удържим Украйна, Путин първо ще нахлуе в Балтийските държави, след това в Полша, и
скоро руските танкове ще се появят край езерото Боден.“
Винаги става дума за едно и също създаване на образ на крайния враг, който трябва да бъде натрапен
на хората, за да се съгласят да участват във война.
Хората, а също и парламентите, трябва да бъдат убедени, че злият враг ни заплашва, защото
само тогава бизнесът с оръжия може да функционира.
Натрупването на въоръжение, което в момента се извършва в Европа, в Брюксел и в Берлин, граничи с лудост.
Там се натрупват огромни дългове, сякаш няма да има утре.
Това е невероятно. А нашите приятели от НАТО явно искат да засилят сътрудничеството с НАТО.
Точно така е казала министърката на отбраната Виола Амхерд през 2024 г.
А Мартин Пфистер казва, че трябва да се подготвим за предстояща война.
Колко наивен трябва да си, за да вярваш, че ако се сближим с НАТО, няма да бъдем въвлечени в тези войни?
Ние сме въвлечени в това, а инициативата за неутралитет е единственият начин да се гарантира,
че това няма да се случи, че това няма да стане.