Dne 27. září 2026 bude švýcarská veřejnost hlasovat o iniciativě, která bude mít velký dopad i za hranicemi Švýcarska:
Iniciativa o neutralitě má za cíl vymezit, jak bude švýcarská neutralita v budoucnu vykládána, neboť její
iniciátoři se domnívají, že v posledních letech došlo k jejímu postupnému oslabení a rozmělnění.
Podle Waltera Wobmanna, předsedy iniciativního výboru, neutralita nechrání pouze Švýcarsko.
Je také základem švýcarské mírové politiky ve světě a umožňuje vést mírová jednání,
vystupovat jako zprostředkovatel a poskytovat pomoc.
Georges Martin, bývalý švýcarský diplomat, vysvětluje, jaké významné zprostředkovatelské služby dokázala Švýcarsko
poskytnout během jeho funkčního období v letech 1980 až 2017:
„Zahraniční politika Švýcarska byla vždy neutrální.“
Co to znamená? Země, které měly mezi sebou problémy, se na nás obrátily s dotazem, zda jim můžeme pomoci?
V Africe, Čadu, Mali atd. bylo mnoho příkladů.
Když jsem byl v Indonésii, považovali Indonésané Švýcarsko za vzor neutrality par excellence.
V Acehu v Indonésii jsme po tsunami pomohli ukončit třicetiletou občanskou válku.
Švýcarsko sehrálo při íránských jaderných jednáních v Ženevě užitečnou roli.
Jednání o Libanonu se konala ve Švýcarsku a za švýcarské podpory.
Švýcarsko podpořilo také jednání v Kolumbii mezi guerillou FARC a vládou.
Po válce mezi Ruskem a Gruzií jsme zastupovali ruské zájmy v Tbilisi a gruzínské zájmy v Moskvě.
Neexistuje žádný kontinent, na kterém bychom nepůsobili.
„Nebylo téměř týdne, kdy by se neobjevily zprávy o aktivitách Švýcarska v oblasti míru a mírových jednání.“
Georges Martin poukazuje na to, že už není mnoho západních zemí, které by byly stále neutrální.
Proto je úkolem Švýcarska prokázat v této věci odvahu a neustále hovořit o jednáních, míru a lidských právech.
Švýcarský politolog a právník prof. Wolf Linder společně s dalšími představiteli levice a zelených propaguje na webových
stránkách swissneutralitynow.ch iniciativu za neutralitu.
Říká: „Podle mě by neutralita neměla být definována pouze jako švýcarský princip, ale jako
základní princip zahraniční politiky po celém světě.
„A tentokrát je neutrální postoj důležitý nejen pro Švýcarsko, ale pravděpodobně i pro celý svět.“
K iniciativě o neutralitě se v krátkém videu vyjádřil také Helmut Scheben, bývalý redaktor levicového týdeníku
WOZ a dlouholetý reportér a moderátor zpravodajství Tagesschau ve švýcarské televizi SRF.
V ní analyzuje některé výroky, které zazněly na tiskové konferenci výboru „Ne“ ze strany zástupců stran
FDP, Die Mitte a SP, a poukazuje na jejich rozpory.
Scheben mluví na rovinu:
Švýcarská tradice a role vzoru jako neutrální země byly již dávno porušeny – a to od února 2022, kdy
Švýcarsko s okamžitou platností převzalo sankce EU proti Rusku.
Tím se celému světu ukázalo, na čí straně Švýcarsko stojí a že se podílí na této válce proti Rusku.
I takzvaná mírová konference na Bürgenstocku, kterou uspořádala Švýcarsko, je podle něj toho důkazem.
Rusko se toho vůbec neúčastnilo.
„Co je to za klaunskou komedii?“, ptá se Scheben.
Podívejte se níže na celé video, ve kterém Helmut Scheben kriticky analyzuje a rozebírá tiskovou konferenci výboru „Ne“.
Video laskavě poskytla stanici Kla.TV společnost Transition TV (TTV).
Pomozte nám ukončit toto „loutkové divadlo“:
Sdílejte tento pořad a podpořte důvěryhodnou švýcarskou neutralitu – jasným „ano“ k iniciativě za neutralitu dne 27. září 2026!
Toto prohlášení paní Schönenbergerové téměř připomíná George Orwella a jeho „novou
řeč“, v níž se realita prostě obrací naruby.
Říká se, že iniciativa za neutralitu představuje rozchod s naší tradicí.
Je tomu přesně naopak.
Tuto tradici jsme už dávno porušili.
Uspořádali jsme na Bürgenstocku mírovou konferenci – takzvanou mírovou konferenci –, které se Rusko vůbec nezúčastnilo.
Co je to vlastně za frašku, kterou tu předvádíme? To je přece neuvěřitelné.
Jmenuji se Helmut Scheben. Vyrostl jsem v Německu, kde jsem vystudoval romanistiku a získal doktorát.
Poté jsem dlouho pracoval v Latinské Americe a pokud se nemýlím, do Švýcarska jsem přišel v roce 1985.
Nejprve jsem pracoval v levicovém týdeníku „WOZ“ a poté téměř 20 let ve švýcarské
televizi, z toho většinu času v pořadu „Tagesschau“.
Dnes bych se rád vrátil k tiskové konferenci ze 17. srpna.
Podívejme se společně na některé z těch vět, které tam zazněly.
Iniciátoři prezentují svou iniciativu jako příspěvek k naší bezpečnosti.
Tvrdí, že obzvláště přísný výklad neutrality nás chrání před tím, abychom byli vtaženi do vojenských konfliktů.
To není pravda. Zaprvé, Švýcarsko je dnes neutrální a nezapojuje se do vojenských konfliktů jiných států.
Na tom se vůbec nic nezmění, ať už bude tato iniciativa přijata, nebo ne.
Tato iniciativa tedy neposkytuje žádnou dodatečnou ochranu před zapletením do válek, ani tu nejmenší.
To je ale neslýchané tvrzení.
Švýcarsko se vzdalo své neutrality v únoru 2022.
Spojila se s Ukrajinou, Spojenými státy a Evropskou unií a přijala donucovací opatření, konkrétně
ekonomická donucovací opatření, s cílem poškodit Rusko.
O tom, že by Švýcarsko zůstávalo tak neutrální, jakým vždy bylo, tedy nemůže být vůbec řeč.
Iniciativa za neutralitu tvrdí, že nás chrání před zapletením do válek.
A to je naprosto pravda.
Vědecká služba parlamentu USA, tedy Kongresu, kdysi vypracovala studii, v níž zjistila, že
od roku 1990 byly USA zapojeny do 251 válek.
251 válek od roku 1990 nebo 1991 až do současnosti.
NATO se v mnoha případech podílelo na těchto válkách poskytnutím personálu a zbraní.
Je tedy naprosto naivní se domnívat, že díky prohloubení spolupráce s NATO by se Švýcarsko do takových válek nezapletlo.
USA a NATO vedou nepřetržitě válku od rozpadu Sovětského svazu.
A od února 2022 se Švýcarsko podílí na těchto válkách, které EU a NATO společně s vládou v Kyjevě vedou proti Rusku.
NATO se na těchto válkách významně podílí – jak personálně, tak dodávkami zbraní a
výzbroje –, i když to nebylo formálně deklarováno.
Jsme ještě neutrální? Ne, už nejsme neutrální.
Ruský ministr zahraničí prohlásil: „Švýcarsko se vzdalo své neutrality a stalo se nepřítelem Ruska.“
A americký prezident Joe Biden tehdy prohlásil: „Dokonce i Švýcarsko se účastní, dokonce i Švýcarsko se
zapojuje do těchto ekonomických sankcí proti Rusku.“
Tato iniciativa je přímou reakcí na to, že Švýcarsko v roce 2022 přijalo sankce proti Rusku a Putinovu režimu
poté, co došlo k brutálnímu útoku na Ukrajinu, který byl v rozporu s mezinárodním právem.
To, co se nám zde má vydávat za nadčasovou neutralitu, je ve skutečnosti pokus chránit nikoli oběť, ale agresora.
Všichni totiž víme, že ten, kdo zachází s útočníkem a obětí stejně, není nestranný.
Staví se na stranu silnějšího a proti právu.
To zní opravdu krásně. Morální postoj.
Je to však morální postoj, který je jen mýdlovou bublinou.
A tato iluze se rozplyne v okamžiku, kdy se na věc podíváte blíže a máte alespoň minimální znalosti historie.
Velmoci vedou války.
A když jde o jejich životně důležité zájmy, vedou tyto války bez ohledu na mezinárodní právo, Chartu OSN a podobně.
Velmoci jako Rusko, Čína nebo USA vedou války, v nichž neplatí pravidla mezinárodního práva, a nemá vůbec žádný smysl,
aby Švýcarsko vystoupilo a prohlásilo: „Trváme na mezinárodním právu a chceme potrestat všechny, kdo ho porušují.“
To je postoj, který by se dal téměř označit za megalomanský.
Ministr zahraničí Cassis řekl: „Pokud se porušují pravidla, pokud ne všichni chtějí pravidla dodržovat, pak musíme jednat.“
Švýcarsko však nemůže vůbec jednat, pokud velké mocnosti vedou války.
To platí od Vietnamu přes Afghánistán až po Irák, přes Balkán až po válku v Íránu, která právě teď probíhá.
Potrestala Švýcarsko v těchto případech vždy toho agresora, takzvaného agresora?
Zablokovala Švýcarsko v roce 2003, kdy USA napadly Irák v rozporu s mezinárodním právem, majetek
amerických podnikatelů blízkých vládě na švýcarských účtech?
Snažila se Švýcarsko během vietnamské války zjistit, kdo byl agresorem?
Co vlastně dělala americká armáda ve Vietnamu?
Potrestala Švýcarsko agresora v Afghánistánu?
Co vlastně NATO v Afghánistánu dělalo?
A na Balkáně – ten útok na Srbsko, který byl v rozporu s mezinárodním právem?
Je naprostou pokrytectví tvrdit, že musíme Rusko – Rusko napadlo Ukrajinu v rozporu s mezinárodním právem, to je pravda.
– Je však naprosto absurdní tvrdit, že musíme Rusko potrestat, a ve všech ostatních velkých válkách, které
vedly velmoci, jsme nejednali a ani jednat nemůžeme.
Tato takzvaná iniciativa o neutralitě oslabuje Švýcarsko, oslabuje naši zemi.
Jedná se o jasný, nebezpečný a závažný rozpor s naší neutralitou, kterou praktikujeme již po staletí a která
se osvědčila – stejně jako s naším chápáním neutrality.
Ohrožuje totiž naši bezpečnost. A nakonec tato iniciativa omezuje naši schopnost jednat, protože nás svazuje do tuhého
rámce a již dnes stanovuje, jak smíme jednat v budoucnosti.
Ano, tato iniciativa o neutralitě nás samozřejmě svazuje.
I trestní zákoník je jakousi svazující kostrou.
I švýcarská ústava je jakousi klecí.
Zaznamenává se tam, co považujeme za rozumné a co by mělo být v zájmu Švýcarska.
Toto prohlášení paní Schönenbergerové téměř připomíná George Orwella a jeho „novou
řeč“, v níž se realita prostě obrací naruby.
Říká se, že iniciativa za neutralitu představuje rozchod s naší tradicí.
Je tomu přesně naopak.
Tuto tradici jsme už dávno porušili, a to v únoru 2022, kdy jsme okamžitě přistoupili k
uplatňování donucovacích opatření proti Rusku.
Má to vlastně téměř – odpusťte mi ten výraz – erotický charakter.
Způsob, jakým náš ministr zahraničí na letišti Kloten objal prezidenta Zelenského.
Tím jsme přece celému světu ukázali, na čí straně stojíme, že se účastníme této války proti Rusku.
Uspořádali jsme na Bürgenstocku mírovou konferenci – takzvanou mírovou konferenci –, které se Rusko vůbec nezúčastnilo.
Co je to vlastně za frašku, kterou tu předvádíme? To je přece neuvěřitelné.
Neustále se mluví o naší bezpečnosti. Bezpečnost je ohrožena.
Všechny čtyři velké mediální koncerny ve Švýcarsku se drží stejného příběhu.
Naše bezpečnost je ohrožena, protože Rusové na nás zaútočí.
Ministr obrany Pfister prohlásil, že se musíme připravit na brzkou válku.
EU, Evropská unie v Bruselu, oficiálně oznámila, že nejpozději v roce 2029/30 počítá s válkou proti Rusku.
Zdá se, že se k tomu chtějí připojit i naši přátelé z NATO.
Bezpečnost – tento narativ, že „naše bezpečnost je ohrožena“, sahá až do počátku studené války.
Jedná se o ideologický dogmatický názor, který se zde šíří a který má mimořádný vliv na masovou psychologii.
A to konkrétně domino-teorie.
Vzpomínáte si na Vietnam: „Pokud se nepodaří udržet Vietnam, celá Asie se stane komunistickou.“ „
„Pokud se Nikaragua neudrží“ – za vlády Ronalda Reagana – „pak se zhroutí Guatemala, Honduras, Mexiko a komunisté,
tedy Sovětský svaz, budou stát na jižní hranici USA.“ „
„Pokud nezaútočíme na Irák, Saddám Husajn na nás zaútočí svými zbraněmi hromadného ničení.“
Jedná se o mimořádně účinný psychologický mechanismus, který se neustále opakuje a je stále znovu oživován. ‚
„Pokud Ukrajinu neudržíme, Putin nejprve přejde přes pobaltské státy, poté Polsko a brzy
pak budou ruské tanky stát u Bodamského jezera.“
Vždy jde o stejnou taktiku vytváření extrémního obrazu nepřítele, který je třeba lidem
vtloukat do hlavy, aby souhlasili s účastí ve válce.
Lidé i parlamenty musí být přesvědčeni, že nám hrozí zlý nepřítel, protože jen tak může obchod se zbraněmi fungovat.
Zbrojení, které se v současné době odehrává v Evropě, v Bruselu a v Berlíně, hraničí s šílenstvím.
Hromadí se tam hory dluhů, jako by zítřek neměl přijít.
To je neuvěřitelné. A naši přátelé z NATO zřejmě chtějí spolupráci s NATO prohloubit.
Takto doslova se vyjádřila ministryně obrany Viola Amherdová v roce 2024.
A Martin Pfister říká, že se musíme připravit na brzkou válku.
Jak naivní člověk musí být, aby věřil, že při sbližování s NATO nebudeme vtaženi do těchto válek?
Jsme do toho vtahováni a iniciativa za neutralitu je jedinou možností, jak zajistit, aby se to nestalo, aby k tomu nedošlo.